76 
forholdsvis længere. Første Par Epimerer ere ikke sammensmeltede. 
Den mangler Kitinringene og det øvrige ydre Kjønsapparat. Mellem 
første og andet Benpar findes paa hver Side en kredsformet For- 
tykkelse af Kitinen ragende lidt frem over Bugfiaden. Det er 
aabenbart den samme Ting, Claparéde!") beskriver hos Tyro- 
glyphus. siro Larven som ,,ein Paar cylindrische dicht vor den Epi- 
meren des zweiten Fusspaares sitzende Stiele"; han fandt over- 
hovedet denne ,,Brusstiel" hos Larverne af alle de Tyroglyph- og 
Glyciphagarter, som hån undersøgte. Mégnin”) omtaler hos Larven 
af Tyroglyphus mycophagus ,,un cirre mousse, peu renflé, tubuleux, 
entre les épiméres de la premiétre et de la-deuxiéme paire de pattes 
antérieures" og. siger i Figurforklaringen (Pl. VIII, fg. 3a) .,dest 
un tube, qui donne issue å des gaz", betragter altsaa dette Organ 
som et Stigma. I hvert Tilfælde er det et provisorisk Larveorgan, 
det afkastes med Larvehuden og gjenfindes ikke paa: noget af de 
følgende Stadier 2). 
1) Studien an Acariden. Zeitschr. f. wiss. Zool. XVIII Bd. 1868, p. 493. 
?) Mémoire sur les Hypopus. Journ. de Vanat. et physiol. 10 année, 
1874, p. 237 | 
Dette Organ er rimeligvis homolog med den halvmaaneformede Kitin- 
== 
-— 
Deutovummembranen (+Apoderma» Henking); H. tyder dette koblet 
som en +Urtrake-, hvorigjennem der tilføres den af et dobbelt Kitin- 
hylster omgivne Larve Luft. Ved Membranens Sprængning gener 
Tragten sig fra Poren ov bliver til den omtalte -Halvmaane Han 
siden hen afkastes med Larvehuden, har intet at gjøre med RA mfen 
Trakesystem, hvis Stigmata ligge vi: bed Grunden af Chelicererne (Bei- 
tråge zur Anat., Entwicklungsgesch. u. Biologie von Trombidium fuli- 
ginosum. . Zeitschr. f. wiss. Zool. XXXVIII Bd. 1882). Slige «Ur- 
trakeer» findes ogsaå hos Hydrachnidelarver, ifig. Kramer, der be- 
strider Henkings Opfattelse af dette Organs Betydning: det er et 
«Suspensionsapparat», hvorved det i Forhold til Æggets Inderrum 
lille Embryo holdes i fast Stillimg (Ueber die Typen der postembryo- 
nalen Entwicklung bei den Acariden. Arch. f. Naturgesch. 57, Jabrg. 
1891, I Bd. p. 3); endvidere hos Halacarider, hvor de skulle holde 
sig hele Livet igjennem (Lohmann: Die Unterfamilie der Halacariden. 
Zool. Jahrb. Abth. f. Syst. IV Bd. 1889). 
