90 
at kunne bringe de sidste Æg til Verden; han siger ogsaa, at 
han paa Æggestokkenes Plads fandt ,,spårliche zerkliftete Plasma- 
massen”. Men Udtrykket pathologisk Fænomen er naturligvis lige 
fuldt paa sin Plads for disse Tyroglyphiders Ovoviviparitet. 
Jeg gaar nu over til Artsspørgsmaalet, som det vil være nød- 
vendigt at diskutere temmelig udførligt. 3 
Mégnin!) beskrev 1873 en Tyroglyphide, der var mærkelig 
ved at besidde savtakkede Mandibler og to hagekrummede Børster 
paa Kjæbepalpernes Spids; han kaldte den Tyroglyphus rostro- 
serratus, men nødtes samtidig til betydelig at modificere de for 
denne Slægt hidtil antagne Karakterer. 1876 beskrev Kramer?), 
der aabenbart ikke kjendte Mégnins Arbejde, en nærstaaende Form ; 
han kunde ikke henføre den til nogen af de hidtil kjendte Slægter, 
thi selv om den kom Tyroglyphus nærmest, saa var dog ,,der 
; Mangel von Scheerentastern und das dafir beobachtete merkwirdige 
kammåhuliche Gebilde neben der eigenthimliche Stellung der Saug- 
nåpfe auf dem Bauche Grund genug, sie mit einem neuen Gattungs- 
namen in das System einzuftiihren". Han kaldte da denne Mide 
Phyllostoma pectineum, et Navn, som han — rimeligvis fordi det 
alt var benyttet for en Chiropterslægt — senere?) ændréde til Hi- 
stiostoma pectineum. 1 et senere Arbejde”) har Mégnin indset det 
unaturlige i sin Omformning af Diagnosen for Tyroglyphus-Slægten, 
men bebyrder samtidig Synonomien ved unødvendig at tillægge sin 
Mide, som han anser for identisk med Kramers Histiostoma pecti- 
neum, baade et nyt Slægts- og Artsnavn, Serrator amphibiae; efter 
almindelig nomeneclatorisk Regel bør den hedde Histiostoma rostro- 
serratum. 
Med disse to Histiostoma-Former, som jeg ikke anser for iden- 
tiske, bliver den coconboende Histiostoma at sammenligne.. 
Af Histiostoma rostro- serratum giver Mégnin detaillerede 
1) L.€. Y année. 1873, p. 369, og 10 année. 1874, p. 246. 
dir 
Sy me Ng VE 
+) Les parasites et les italadies parasitsiés, 1880, p. 144. 
