98 
Dyrs Hjælp, men naar Mégnin mener, at det er denne Mide komplet 
umuligt paa Tyroglyphstadiet at naa fra en Svamp til en anden, 
tror jeg ikke, at det slaar til; man maa desuden tage i Betragt- 
ning, at Histiostoma roøstro-serratum ikke er henvist til at leve 
alene paa Svamp, den trives udmærket i alle Slags forraadnende 
Plantestoffer. Og gjennemgaar man Rækken af kjendte Tyroglypher, 
vil. man finde, at Flertallet af dem netop leve i henfaldende ani- 
malske og vegetabilske Stoffer, som ere tilstede overalt. Jeg kan 
ikke indse, at de skulde have behov et særligt Stadie alene for at 
brede sig. 
Nu er det imidlertid et Faktum, at Hypopus spreder Arten 
vidt omkring. Det er, siger Michael, let forklarligt, hvorfor Tyro- 
glypher pludselig vise sig paa Steder, hvor man ikke har set dem 
før og ikke ønskede deres Nærværelse, saaledes som det hyppigt 
er Tilfældet i det daglige Liv. En Flue eller en Bi har ingen 
Mistanke til, og dog kan den føre med sig nogle faa, næsten usyn- 
lige Hypopi, som snart blive til Voxne og saa formere sig med 
rivende Fart. 
Alligevel tror jeg, at man overser de fuldt saa vigtige Tje- 
nester, som Hypopus yder Arten. Det forekommer mig, at man 
først faar den fulde Forstaaelse af dette Stadie ved at se hen til 
de Undersøgelser, som Michael har anstillet over Glycipha- 
gernes Udvikling. Det er lykkedes denne udmærkede Forsker at 
paavise, at Slægten Glyciphagus ligeledes har et Hypopusstadie, 
men af en ganske ejendommelig Art ty 
Hos Glyciphagus spinipes dannes indenfor Nymfens Cuticula 
en tydelig Hypopus, kun ikke som ellers klædt i brun og haard 
Kitin; den kan røre Lemmerne, men er ikke i Stand til livligere, 
aktiv Bevægelse, i Regelen forlader den slet ikke Nymfehuden, 
meget sjældent naaer den akkurat at kravle ud paa den afkastede 
Nymfehud. H idens (Glyciphag domesticus) Hypopus er endnu 
hbn 
y On the neg of Glyeiphagus domesticus and G1. spinipes. Journ. 
I ol. XX vol. 1890, p. 285. 
