150 
Elementer nødvendigvis fører med sig, skikkede til at føje sig efter, 
bøje sig ind under de for begge Grupper ganske nye Livsforhold, 
som det nye Opholdssted, der for Fremtiden skal huse dem begge, 
nødvendigvis maa byde dem. 
Vi have nu set Betingelserne for Organismernes Tilpasning til 
det ene af de Extremer, de ferske Vande byde dem: det tilfrysende 
Vand, og deres Evne til at afværge de Farer, dette medfører. Det 
andet Extrem, som de imidlertid ogsaa maa vide at kunne byde Trods, 
er Tørlægningen i den hede Sommertid. Det første truer dem 
særlig i den arktiske og tempererede Zone, det sidste stærkere, jo 
mere vi nærme os Ækvator. At Hvileæg og Hvileknopper, som 
bevislig kunne taale en meget lang Tid at lægges fuldkomment 
tørre, uden at deres Vitalitetsevne nedsættes, i Troperne sikkerlig 
nok hjælpe Arten over den tørre Aarstid paa samme Maade, som 
de hjælpe Arten over Vinteren imod Nord, er utvivlsomt. Hvor- 
ledes Landformerne og særlig disses Larver (Insektlarverne) leve i 
den tørre Aarstid, derom vide vi, mig bekendt, intet. Formodentlig 
hvile de som Pupper i Jorden, eller de fleste Former tilendebringe 
deres Forvandling, inden Regntiden kommer. 
Paa et Forhold maa endnu Opmærksomheden henledes. Det 
blev ovenfor fremhævet, at mange af de ferske Vandes Organismer 
trods Hvileæg og Hvileknopper alligevel leve Vinteren over under 
Isen. Det er saaledes vel bekendt efter tyske Undersøgelser, at 
Daphuidesværme og visse Hjuldyrformer ofte træffes under Isen; 
ligeledes har jeg selv kunnet vise, at vore Bryozostokke ved Siden 
af, at de have særlige Overvintringsorganer, dog overvintre under 
Isen. Fremdeles have vi set, at medens de fleste Vandkalvelarver 
sikkerlig overvintre paa Land, leve dog mange Vandkalve under 
Isen. Dette er jo altsammen i Modstrid med, at særlige Over- 
vintringsmidler og Organer skulle dannes, og synes navnlig at være 
i Modstrid med mange af de ovenfor udviklede Anskuelser. Naar 
man imidlertid erindrer sig Ferskvandsorganismernes 
Udbredningsforhold, stiller Forholdet sig noget 
anderledes. Vi vide jo saaledes, at visse Krebsdyr som Daphnia 
