71 
Karrene, som strakte sig helt ind imod Midten; paa stårre og 
tykkere Rødder viste der.sig- derimod , en stærkt udviklet Marv. 
Fig. 10 viser et Tværsnit taget. lidt nedenfor ecauliculus; de to 
oprindelige Karstrænge ere kun utydelige. og i Begreb med at 
forsvinde; de to nye ere klåvede til fire, Paa endnu. stårre 
"Rødder vare disse atter delte i flere, som vare lejrede i to Halv- 
kredse lige over for hverandre. Jeg har dog ikke havt Lejlighed 
til at forfålge Rodens videre Udvikling. ; 
De væsenligste af de i det foregaaende anfårte Iagttagelser 
kunne i Korthed sammenfattes saaledes: -4) De fire oprindelige 
Karstrænge forsvinde tidligere. eller senere. 2) De fire S$maa- 
grupper af Kar, som allerede ses paa en meget ung Rod tæt 
under cauliculus,' ere Begyndelsen til Rodens store Karbundter, 
som længere nede paa Roden udvikle sig fra Vinklerne mellem 
de oprindelige Karstrænge, og: kun tæt under collum, hvor de 
" oprindelige Karstrænge kun ere svagt udviklede, allerede paa et 
tidligt Stadium ved et betydeligt Marvparlti ere adskilte. fra Cen- 
trum, 3) Paa visse Stadier af Rodens Udvikling er der kun to 
nye Karbundter, paa senere Stadier fire, paa endnu senere 
mange. 4) Den åverste Del af Roden er næsten altid -marv- 
fårende. 
Vi ville atter betragte Stænglen og navnlig det VER 
Stængelstykke. Vi have allerede set dettes Bygning høs en 
meget ung Kimplante af Mirabilis longiftora (Fig. 7). Hos en 
Kimstængel, der var dobbelt saa stor som den sidst nævnte, og 
hvis Kimblade vare ifærd med at skyde op over Jorden, saaes 
de fire oprindelige Karstrænge, der vare meget smaa, og de 
fre nye, der overalt ere betegnede med e, f,g,h, i hvilke 
der var udviklet flere Kar, der mest laa i tangentiale Rækker 
(Fig. 41). Paa en Plante, hvis Kimstængel var c. 6 Linier 
lang, saaes de fire nye Karbundter paa et Snit omtrent midt 
Paa Stænglen at være i Begreb med at deles i otte (Fig. 12). 
Af de fire oprindelige Karstrænge ere de to, der vende til 
samme Sider som Kimbladene (i Figurerne betegnede med € 
