182 
en for hvert Mellemrum mellem disse; efter disse første 5 an- 
lægges 10 med Stilling som 2—2 i Xyl. VI, Fig. mk og lige- 
ledes lavere end hine. 
Derpaa fålger en tredie endnu lavere stillet Krans med 
et Antal af 5 Bårster, der staa lige under Ryggen af Bæger- 
bladene; efter dem io Kranse (fjerde og femte) med 10, saa den 
sjette med 5, den syvende med 40, den ottende med 5, den 
niende og tiende med 40 Bårster 0. s. v. Stadig fålge Kransene 
i. nedstigende Orden, og om end der kan indtræde nogen For- 
styrrelse i Udviklingsfølgen (se Fig, 3), vil man dog ved at gjennemgaa 
et stårre Antal Blomster finde, at de i Xyl. VII angivne Stillings- 
forhold ere de typiske. Hvad der ved dem er interessantest, 
II. 
Ågri a Eupa 
Dispositio ske mane typica. 
er, at der mellem to lige over og under hinanden staaende 
Kranse altid er den samme Taldifferens, som mellem to i samme 
Orthostich faldende Blade ved ir Bladstilling, nemlig 5. Derfor 
staaer den éte Krans under den iste, den 7de under den 2den, 
den 8&8de under den ådie, 0.s.v. Dog er herved at bemærke, at 
7). Der er en ung Blomst, seet bagfra, saa at et Bægerblad vender mod 
Beskueren, og de to Forblade ligge til Højre og til Venstre. Ligesaa 
Fig. 3; 
