201 
ønsker at dråfte Spårgsmaalet om Pappusbårsternes morfologiske 
Værdi, vil slaa sig til Ro med den i Virkeligheden saa lidet sigende 
Sætning: de staa paa «Bægerets Plads», og vil lukke Øjnene i for 
(eller er Cand. L. maaske virkelig blind for?) den komparative 
Morfologis Betydning. 
Forfatterens anden Grund (S. 4145, b) for Antagelsen af Fnok- 
straalernes Bladnatur er den, at de «er ordnede i temmelig regel- 
mæssige (saa kunne vi vel ogsaa sælte; «temmelig uregelmæssige» ?) 
kranse, stillede symetrisk i forhold til blomsteraxen.»  (Ud- 
trykket er noget uklart; er det Kransene, der ere ordnede syme- 
trisk? eller Pappushaarene?) (Jfr. ogsaa S. 443, c.). Skulde der 
imidlertid ikke gives Trichomer eller dog Epiblastemer, som ikke 
ere Phyllomer og Kaulomer, og som ere stillede i Kranse? Jo, 
sikkert mange. Forf. behåver blot at se hen til Compositeernes 
Griffel, og han vil finde saadanne. Eller Passiflora's corona? 
Eller alle de gamopetale Planter, hvis Kronrår er «fauce» eller «basi 
barbatan? Ere disse Organer ikke stillede i lige saa symmetriske 
Kranse som Pappusbårsterne? Og nu mangfoldige Discusdannelser? 
Og er der derfor nogen Grund til at anse alle disse Organer for 
Phyllomer? Det er dog vel en naturlig Ting, at ogsaa Haar komme 
til at staa i Kranse, hvor de udvikles paa en ringformig inter- 
kalær Vækstring. 
Den tredie Grund (S. 445 c.) er, at Fnokstraalerne «udvikles 
omtrent samtidig med ståvdragerne». Dette taler meget mere for, 
at de ikke ere Blade, end for, at de ere det. 
Den fjerde Grund (S. 115 d.) er deres håje anatomiske Ud- 
vikling; herom er talt ovenfor. 
Den femte Grund (S. 415, €e) er, at de i alle Henseender ind- 
ordne sig paa naturlig Maade i den hele Række af Bladdan- 
nelser. Dette ligger allerede i de foregaaende Grunde (navnlig 
a og d), saa at denne Grund kan stryges. 
