212 
6 over halvvoxne, haarklædte og livlige Unger, af hvilke den ene 
undslap. Reden var” bygget ganske som den forrige, kun fandtes 
mellem Bastfibrene enkelte hele fine Plantestængler, navnlig finere 
Grene af Pteris aquilina, og det til samme hæftede Lag af vissent 
Låv bestod her alene af Egeblade. Ungerne vare meget vilde og 
bleve efter Hjemkomsten dræbte i Spiritus (et Par af dem har 
jeg indsendt til Universitetsmusæet). Længden fra Snudespids til 
Halerod var 2”, Halen 43/47 (Duodecimal); Hovedet stort og 
tykt; hele Overkroppen af rådgul Farve med isprængte sorte 
Stikkelhaar, som vare i Tiltagende mod Midtlinien af Ryggen. 
Renest rådgule vare Næseryggen, Ørelapperne, Kinderne, en 
Stribe paa Forbenenes Yderside og Baglaarene. Halen var be- 
klædt med temmelig lange, mårke Haar, især ud mod Spidsen. 
Fortænderne vare helt udviklede, I Underkjæven fandtes tre, i 
Overkjæven to næsten fuldt udviklede, paatværs meget fint og 
regelmæssigt stribede Kindtænder, som dog endnu vare dækkede 
af en tynd Hud». 
«Aaret efter, den 25de August 1865, fandtes atter en Hassel- 
muserede i samme Skov, næppe 50. Fod fra de to ovenfor om- 
talte Redepladser. Denne Gang fandtes Boet ikke i en Gran, 
men 6 Fod over Jorden i et tæt Væv af Gedeblad (Lonicera 
Periclymenum), som slyngede sig op ad og over nogle unge Ege 
og Bøge. Reden var imidlertid tom; dens Bygning lod dog ingen 
Tvivl tilbage, om at den skyldtes Hasselmusen», 
«I de senere Aar har jeg forgjæves sågt- efter Hasselmusen 
og dens Bo i denne Skov; derimod fik jeg i 1867 af Skytte 
Jakobsen en udstoppet Hasselmus, fanget i en Skov ved Glorup- 
Dette fuldt udvoxne Exemplar, som jeg har i mit Eje, var, saa 
… vidt man kan dåmme efter det udstoppede Skind, 34" langt fra 
Snudespids til Halerod, med en 219% lang Hale, hvoraf Haar- 
penslen udgjår. 3 Linier; Farven ensartet lys rustgul, med 
blegere Bug og hvidlig Forhals, Behaaringen meget tæt, Var- 
bårsterne talrige, indtil tommelange». 
mm 
ERE SEN yt ERR PEGENDE RENE RE ERE 
ENDS ST VE MENT FOR PETR SEE = 
