224 
Forklaring, hvorfor kunne de da ikke være indbragte ved Rov- 
dyr, f. Ex. Ræve eller Ugler, der have boet i Hulerne? I Hu- 
lerne angives jo ogsaa at være Knokler af begge disse Dyr”). 
Begge disse Forklaringer synes altsaa at være lige saa an- 
lagelige idetmindste, som den Forfatteren har valgt. Men hvilken 
af de tre Anskuelser, der her er den gyldige, kan kun en 
meget nåie Undersågelse af Knoklernes Tilstand af- 
gjåre. Som vore Kundskaber ere for Oieblikket, vil kun den 
ene af Forklaringsmaaderne kunne tillade, at Knoklerne fandtes 
uden alle Mærker, nemlig den, jeg i det Foregaaende (S. 217) 
har villet anerkjende som gyldig i Almindelighed for Hulernes 
Lag af Smaaknokler. De to andre kræve Mærker. 
Ligesom Besvarelsen af dette Spårgsmaal saaledes faaer en 
stor Betydning indenfor en anden Videnskabs Omraade, saaledes 
har dette allerede været Tilfældet med en ældre Besvarelse af 
det samme Spårgsmaal, og dette fårer mig da til at omtale den 
anden af de store Ophobninger af saadanne Knokler, hvortil jeg 
nylig hentydede. 
I vor Landsmands, Prof.. Dr. P, W. Lunds beråmte 
Afhandlinger over Brasiliens Huler finde vi Beskrivelser af håist 
mærkværdige Opbobninger af Knokler, der fornemlig hidråre fra 
smaa Pattedyr, men mellem hvilke der dog ogsaa findes ind=- 
blandet Knokler af andre mindre Hvirveldyr: Smaafugle, Firben 
og Padder. Ophobninger af denne Natur synes at forekomme 
hyppigen i Brasiliens Huler, men det er dog især fra to af disse 
Huler, at vi ved Dr. Lunds udfårlige Beskrivelse have lært dem 
nåiere at kjende. — I den ene af disse Huler ved Flækken 
Caxoeira do Campo var den stårre Del af Hulegulvet skjult af et 
fodtykt Lag af brunladen eller sort Muldjord, der i stårre eller 
mindre Grad var fyldt med Smaaknokler. Paa et Sted, hvor 
Knoklerne laae tættest, lod Prof. Lund fylde en lille Kasse af 
+) Om Fjeldrævens Bree af Lemænnene i Tusindvis see Tillægs- 
Anmærkningen 
