235 
kommende Skelet er tilstede i. Hulens Lag, men særligt med Hensyn til 
enhver Art af Beskadigelse eller Paavirkning, hvoraf de maatte bære Spor. 
Med Hensyn netop til det Faktum, at Tusinder af Fjeld-Lemlernes 
Knokler ere samlede paa visse Steder i Hulerne, kan jeg ikke andet end 
allerede her minde om, at disse Smaadyr skulle ifølge de ældste Beskri- 
velser af Lapland i.stort Antal slæbes ind i Fjeldrævens Huler — og saa- 
meget mindre bår jeg lade dette uomtalt, som jo ogsaa selve Fjeldræven 
(Canis lagopus). er blandt de Dyr, der jevnligen, og ofte i stårre Mængde, 
anfåres fra Belgiens Huler. I Scheffers »Lapponia« +) (1673) angive navnlig 
baade Scheffer og Samuel Rheen dette, og Sidstnævnte lader det skee 
i Tusinder. At Fjeldlemlerne blive fundne i Rævenes Huler og Gange, tår 
man derfor vel neppe betvivle, men om de virkeligen ere blevne indslæbte 
af bine deres argeste Fjender og Forfålgere, Fjeldrævene, saaledes som de 
nævnte Kilder angive det, eller om de ere af sig selv trængte ind i disse 
Huler og omkomne deri, som der maaskee kan være ligesaa god Grund. til 
at antage, gjor man vel bedst i for Gieblikket at lade staae in suspenso. 
Vi ere jo for vort eget Lands Vedkommende ikke synderlig 
bedre oplyste med Hensyn til Oprindelsen af den eneste Art af Op- 
hobninger af Smaadyrs Knokler, der forekommer hos os, nemlig 
den Knokkeljord, der i vore Sand- ég Grusgrave saa ofte findes i gamle 
Ræve- og Grævlinge-Gange og saa godt som aldeles fylder dem. Det er 
disse knokkelfyldte, favnelange Gange, som undertiden have fremkaldt den 
Forestilling, at man havde med hele indkilede Mellemlag af Knokkelbreccie 
at gjore, nåar man nemlig ved at borttage Bankernes Sand eller Grus var 
kommen til at gjennemskjære en saadan Gang omtrent i dens Længderet- 
ning 7%). Men undersåger man en saadan Masse nogle faa Tommer ind i 
%) P, 345: »Deinde vulpes, quæ magno numero eas trahunt ad speluncas 
suas:: Samuel Rheen: The varda mycket aff ræffvarne rue). refuen, 
huilka drag nd tillsamman till sine kulor. th. e. pluri- 
mum discerpuntur a vulpibus, qvæ aliqvot millia earum deferunt in 
speluncas«. Cfr. p. 346, hvor man seer fremhævet, at de ogsaa efter- 
stræbes meget af Lappehundene, men disse æde altid kun Forparten, 
aldrig Bagparten, hvormed atter maa sammenholdes John Wolleys 
(1 ste 
uden Hoved«, Levninger, efterladte af Rovfugle. Skand. Natur- 
forsk. Måde 1856. Kristiania. S. 217. [En Sne-Ugle har leveret mig 
flere end 20 Hoveder af store Hypudæus amphibius og kun enkelte 
andre Knokler ; 
+) Smign. of nn (Bang), Tidskr. f. Naturv. 1828, V, S. 229—32 
Steenstrup i Krøyers Nat. Tidskr., Il, S. 490. 
