14 
Parringen. Ledermiiller fortæller, at han har set Par- 
ringen; men det er et stort Spørgsmaal, om dette virkelig er Tilfældet. 
Ellers foreligger der kun ganske enkelte Meddelelser til Belysning 
af Parringen. Lilljeborg har for Notodromas' angivet, at han 
ofte har set Han og Hun med Bugen mod hinanden, formodentlig 
i Parring, og Sars skriver om Cyprinotus dendato-marginatus 
(59 p. 24): ,, Very often the males are seen in ardent pursuit of 
the females, and as they are rather more active, they soon get up 
with the latter. The shells of the female gets then Jirmly grasped 
by the male posteriorly by the aid of his prehensil palps of the 
Brd mair of maæilla, whereon both individuals immediately sink to 
the bottom effecting here the copulation". Dette er altsaa en Be- 
skrivelse af Indledningen til selve Parringsakten; Beskrivelsen er 
dog ikke udførlig nok til at man kan skønne, hvorvidt Sars har 
set rigtig, i hvert Fald lyder det ikke meget troligt, at Hannen 
skulde gribe fat i Hunnen med Palpen af Mx., dertil er den altfor 
lidt bevægelig, og det stemmer heller ikke med, hvad jeg har iagt- 
taget hos Candona, Cyprois 0.a. W.Miiller (44) har ogsaa nogle 
Bemærkninger om Parringen; men han har aldrig iagttaget den 
nærmere; han angiver, at Candona å vender Bugen mod Hunnens 
Bug, hvilket absolut er forkert. 
; Vanskeligheden ved at studere Parringen hos Ostracoderne ligger 
i de stærke og ofte uigennemsigtige Skaller, der dækker Dyret helt; 
skal man indgaaende studere Parringsakten, maa man skaffe sig de 
Former, som er mest gennemsigtige. I et sumpet Terrain ved den 
vestlige Ende af Bagsværd Sø nær Huulsø havde jeg det Held i April 
1898 at fange et; betydeligt Antal af Candona fabæformis og Candona 
Kingsleyi. Dyrene blev transporterede levende hjem og anbragte i 
Glas med Vand og med Mudder påa Bunden; allerede Dagen efter 
fandt jeg flere af dem i Parring; Vejret var den Dag meget varmt, 
og Kønsdriften stærk. For bedre at kunne studere Parringen satte 
jeg nogle Hanner og Hunner af Candona Ffabæformis i et Urglas, 
der anbragtes under Mikroskopet. Alle Dyrets indvendige Dele 
kunde ses gennem Skallen; det lidet bekvemme Opholdssted lod ikke 
