114 
Ankomst. 
1895: sidste Dage af April. 
1898: (14. April ved Cap Dan efter Grønlænderne). 
1899: 5. Maj. 
1900: 5. Maj (25. April ved Cap Dan efter Grønlænderne). 
1902: 27. April (10. April ved Sermilik efter Grønlænderne). 
Afrejse. 
1898: 16. Oktober ses enkelte Efternølere, 29. Oktober en 
(Landet snedækt). 
1899: 27. September, enkelte ses daglig. 
1900: 9. Oktober, ses endnu jævnlig i vort Nabolag; 15. OK- 
tober, enkelte Efternølere; 31. Oktober, en saas; Sneen ligger flere 
Fod høj; 5. November, en såas ved Mundingen af Tasiusak. 
Poulsen saa den ikke sjældent i Angmagsalikegnen i September 
1898, af og til i Oktober. I Sommeren 1899 saa han den paa 
Baadture hyppig overalt i Angmagsalikegnen og Nord derfor i Egnen 
om Ingolfsfjæld; paa ca. 67” n. B. saa han den ogsaa i ret stort 
Tal. — Digesmutten synes at komme til Østkysten noget før end til 
Vestkysten og at rejse noget senere derfra. Besynderligt er det, at 
den holder ud saa længe om Efteraaret; her i Danmark, hvor den 
kommer omkring Midten af April, ses sjældent nogen efter Midten 
af September. At Klimaet ved Angmagsalik ikke altid er heldigt 
for den ses af, hvad Petersen skriver 16. Maj 1901: ,,Siden igaar 
have vi her ved Huset fundet ikke mindre end 4 Digesmutter. Da 
Vejret i lange Tider har været raat og regnfuldt med meget lav 
Temperatur, antager jeg, at dette i Forbindelse med Mangel paa 
Føde er Aarsag til den store Dødelighed. iblandt dem. 
Fra Østkysten nævnes Arten af Vahl fra den sydligste Del; 
fra den nordlige Del nævnes den af Finsch og Pansch; Bay fandt den 
talrig i Scoresbysund, Nathorst og Kolthoff ved Franz Josefs Fjord. 
Formodentlig tilhøre alle de paa Østkysten ynglende Dige- 
smutter ligesom de paa Vestkysten forekommende den noget større 
nordlige Race. 
