7 83 
vise jo tilstrækkeligt, at talrige Arter fra Island eller andetsteds 
komme til Østkysten. At Storisen skulde danne nogen væsentlig 
Hindring for Fugle, tror jeg ikke; oftest er den paa dette Sted dog 
kun nogle Mile bred, en Afstand, der af en Fugl tilbagelægges i 
overordentlig kort Tid; tilmed kunne jo Fuglene hvile sig paa 
Isstykkerne; at dette sker af og til nævner bl. a. Quennerstedt"), 
der iagttog, at, da Fartøjet paa 73/2” n. B., 17 20' ø. L. laa inde- 
sluttet af Storisen, et Par Snespurve hoppede kvidrende om paa 
Isen, ligesom han ogsaa siden paa solklare Dage hørte ,,Snespurvens 
muntre Sang fra Ismarkerne". 
Naar de Ekspeditioner, der have berejst Østkysten, kun spar- 
somt eller slet ikke have truffet tilfældige Gæster blandt Fuglene, 
da ligger det i, at disses Tal jo altid er ringe, saa at det vil være 
et rent Tilfælde, at Ekspeditioner, der i en forholdsvis kort Tid 
opholde sig ved Kysten, oftest have mange Ting at tage Vare 
paa, og hvis fleste Medlemmer kun kende lidet til Fugle, skulde 
træffe nogle saadanne Arter. Ved Angmagsalik stille Sagerne sig 
ganske anderledes. Iagttagelserne her ere gjorte gennem en Række 
af Aar af en Mand, der færdedes her i sit daglige Hverv, og Egnen 
er beboet af Grønlændere, hvad der er en meget væsentlig Om- 
stændighed; de færdes nemlig vidt omkring, ere saa fortrolige med 
Landets egne Fugle, at de lægge Mærke til de fremmede Arter og 
søge at skaffe sig dem, idet de sikkert alle vide, at Handelsbestyreren 
ønsker at faa saadanne og yder Vederlag derfor; fra Grønlænderne 
ere da ogsaa de fleste af disse Fugle bragte til Veje. Men de 
Arter, som saaledes ere dræbte af Grønlænderne, udgøre utvivlsomt 
kun en ringe Del af dem, som de i det hele taget have truffet; 
thi Grønlænderne i Angmagsalikegnen have ikke andre Vaaben end 
Fuglepil (Kastespyd) og Riffel, ere med andre Ord afskaarne fra at 
bemægtige sig alle smaa eller nogenlunde sky Fugle; at Stæren 
3 Gange er skudt, skyldes vel nok dens Sædvane andetstedsfra 
7) Anteckningar om Djurlifvet i Ishatvet mellan Spetsbergen og Grån- 
land i Kongl. Svenska Vetenskaps Akademiens Handlingar. Stock- 
holm 1868. 
