303 
en eller anden Flagermus), den Sydlige Markmus og Dvergmusen 
(Arvicola arvalis, Mus minutus), ere komne hertil, efter at de danske 
Øer vare endelig udskilte, saa at Dvergmusen kun har naaet at brede 
sig over Jylland, Fyn og Langeland, den Sydlige Markmus kun over 
Jylland. At Dyrelivét hos os i den Ældre Stenalder har været 
ualmindelig rigt, derom vidne de Levninger, som Kjøkkenmøddingerne 
have gjemt til os. Der fandtes dengang endnu Arter fra Fyrre- 
skovens Tid og fra endnu ældre Tider, og til dem havde Ege- og 
Hasselskovens Arter sluttet sig. Som nogle af de sidste Indvandrere, 
der i hvert Fald neppe have haft deres fulde Blomstring før Ege- 
skovens Tid, maa man vel regne de forholdsvis sydlige Arter Vild- 
kat, Vildsvin, Raadyr, Krondyr, de tre sidste dem, der gav Sten- 
alderens Folk det vigtigste Udbytte af Jagten. 
Hvad der er sket med Landets Pattedyr-Verden efter Sten- 
alderen, er saa godt som udelukkende, at den er udtyndet ved 
Udryddelse. Selv af Stenalderens vigtigste Jagtdyr er nu kun 
Raadyret tilbage i nogenlunde stor Mængde; Krondyret er paa Ud- 
ryddelsens Rand; og Vildsvinet er udryddet tidlig i det 19%9de Hundred- 
aar. Samme Skjebne har Ulven haft; og længe forud, vist før 
historisk Tid, forsvandt Bæver, Vildkat, Los, Bjørn, Elsdyr og Uroxe. 
