Příspěvky k vývojezpytu některých tasemnic ptačích. 1 17 



Z obrazu patrno shoduje se velice parasit tento s tvarem Gruberovým, 

 sluší jen srovnati s tím výkres Leuckartův*). Gruber považoval 

 ovšem tvar svůj za úplně vyvinutý a kladl jej k Ťaenia torrulosa 

 Batsch, ryb kaprovitých, avšak ježto dále náhled tento ničím pod- 

 porován není, zdá mi se při nejmenším velmi pochybným. Nepovažuji 

 proto formu Gruberovu za dospělý cysticerkoid, nýbrž jen za stadium 

 příslušné k některému z pozorovaných snad mnou cysticerkoidů 

 v Cyclopech žijících, i pozbývá tím valně na fylogenetickém významu 

 svém, který mu byl přikládán v novější době. 



Vedle popsaných nyní stadií nalézal jsem jmenovitě u Taenia 

 gracilis dosti četně takové exempláře, kde skolex z cysty byl vy- 

 chlípen, jakž jsem též dva podobné exempláře zobrazil (obr. 1. a). 

 U některých z takovýchto cysticerkoidů byly již vyvinuty zcela nor- 

 mální háčky na rostellu, většina jich však jevila bud teprve první 

 sotva znatelné základy neb postrádala vůbec háčků. Vznikají vůbec 

 háčky na rostellu, poměrně velice pozdě, jak iHamann pro Taenia 

 smuosa vytýká, když již ostatní scolex úplně jest vyvinut, což po- 

 ukazuje na to, že nijak nejsou charakterem původním, nýbrž jen se- 

 kundárním, zvláštním způsobem života, jemuž se cestodi přizpůsobili, 

 nabytým. Jest též dále pozoruhodné, že nenalezl jsem exemplářů ta- 

 kových, jež by byly bývaly měly skolex dovnitř vchlípený a postrá- 

 daly háčků, jakož vůbec nenalezl jsem takových tvarů, jaké kreslí 

 Hamann. Zdál by se tento úkaz nasvědčovati tomu, že vchlípení 

 přední části, jež promění se ve skolex, do části zadní, jež pak pro- 

 mění se v cystu, děje se velmi pozdě, aneb, což jest pravděpodob- 

 nější vzhledem ku zprávám, jež podává Hamann o vývoji cysticer- 

 koidů u Taenia smuosa, že není vchlípení toto při mladších cysti- 

 cerkoidech stabilní, nýbrž že takový cysticerkoid může se libovolně 

 vychlipovati a zatahovati. Upomíná tato schopnost na podobný zjev 

 u ArcMgetes Sieboldi, kdež jeví se též vchlipování a vychlipování 

 přední části těla. Grassi praví o této věci: „Anderentheils weiss 

 mann, dass der Archigetes Sieholdi gewohnlich die Bewegungen der 

 Ein- und Ausstůlpung der vorderen Extremitát des Korpers macht, 

 wodurch die fast stabile Einstůlpung des Cysticerkoiden der Ť. el- 

 Uptica seinen Grund in einer nicht stabilen und in einer verschie- 

 denen Functionen untergeordneten Einstůlpung (Archigetes) fánde. " ^) 

 U cysticerkoidů od T. gracilis a bezpochyby i u jiných cysticerkoidů 



O Leuckart: Paras. d. Menschen. 2. Aufl. 1. str. 464., str. 827. 

 ^) na uv. m. str. 8. 



