Příspěvky k vývojezpytu některých tasemnic ptačích. 



119 



pak, kdež i délka jeho nebyla příliš veliká, byl za to dosti hmotný. 

 Úkaz tento souvisí patrně s přechodními hostiteli těchto cysticer- 

 koidů, jimiž jsou v našem případě korýši, skupina fyleticky velmi 

 stará, jakož vůbec je známo, že parasité fyleticky starších zvířat jeví 

 též znaky původnější. Stačí v této příčině uvésti jen Archigeta. Pří- 

 věsek ocasní poukazuje na dobu, v níž stadium cysticerkoidové po- 

 dobně jako ještě nyní cerkarie volně žilo, při čemž zajisté byl důle- 

 žitým orgánem pohybu. Na tuže periodu poukazuje i ono mohutné 

 obrvení, jež seznali jsme u Cysticercus Hamanni. Otázku o fylogene- 

 tickém významu cysticerkoidů a úzce s ní souvisící o morfologickém 

 významu členitého těla cestodů, již nejnověji Claus probral, pone- 

 chávám prozatím stranou. 



9. O korýšich jakožto prechodnich hostitelích tasemnic. 



Nehledíme-li prozatím k Cysticercus Hamanni nov. sp., pro něhož 

 dospělá příslušná tasemnice dosud není známa, náleží všech ostatních 

 šest cysticerkoidů, jež nalezl jsem v různých druzích našich korýšů 

 sladkovodních tasemnicím ptačím a sice tasemnicím ptáků vodních. 

 Ptáci jsou vůbec ze všech obratlovců v největší míře hostiteli ta- 

 semnic. Známo jest dosud celkem okolo 260 druhů tasemnic ptačích 

 a zajímavo jest i seznati způsob, jakým jsou tasemnice ty mezi jedno- 

 tlivé skupiny ptáků rozděleny. Podám zde přehled rozšíření toho 

 podlé kompendia v. Linstowova, ponechávaje pro jednoduchost i roz- 

 dělení, jehož v. Linstow užil. Některé, ovšem ne příliš četné druhy 

 jsou dvěma i více skupinám společné. 



Psittaci 3 



Coccy gomor phae ... 9 



Pici 6 



Macrochires .... 6 



Passerinae . . . . .58 



Paptatores 10 



Gyrantes 2 



Rasores 18 



Brevipennes .... 4 



Grallae 59 



Ciconiae 15 



Lamellirostres . . . . 45 



Steganopodes ... 2 



Longipennes . . . .15 



Urinatores 16 



