142 Fr- Vejdovský 



jež pohybují se z periferie ku 

 středu. Bud jsou nízké a po- 

 zvolna vzrůstají do výše, aneb 

 stávají se ihned vysokým epi- 

 thelem, 

 4. Sloupkovitý epithel. 



Zprávy Hoffmannovy (Untersuch. iiber den Bau und die Ent- 

 wickel. der Hirudineen. Haarlem 1880) nemají ceny a byly správně 

 Whitmanem (Journal of Morfology I. p. 114) zamítnuty. 



Avšak také u jiných zvířat známe podobné tvoření epithelu 

 střevního jako u Clepsine; možuo, že veškerá embrya s hojným 

 žloutkem tímtéž způsobem nabývají deíinitivné sliznice střevní. Reichen- 

 back nalezl u raka říčného, že buňky hypoblastové jsou z počátku 

 v žloutku, později pak mimo něho (?). Stěhování se těchto děje se 

 týmže způsobem jako u Rhynchelmis ; vnitřní buňky protoplasmatické 

 nabývají tvaru amoebovitého s pseudopodiemi a plíží se na povrch 

 žloutku, jejž obejmou a uzavrou. 



O tvoření se zažívacího ústrojí arthropodů, jež bohatstvím žloutku 

 podobají se úplně Rhynchelmis, víme bezpečně, že se stomodaeum 

 a proctodaeum tvoří vchlípením epiblastu. Z prvotných žloutkových 

 koulí, které se vývojem dalším ještě zmnoží, tvoří se z počátku ele- 

 menty, z nichž skládá ae mesoblast. Ze zbytku žloutku tvoří se me- 

 senteron ; jakým však způsobem, o tom nevíme ničeho podrobnějšího. 

 Všeobecně jen tvrdí se, že stěny mesenteronu nepovstávají na po- 

 vrchu žloutku, nýbrž uvnitř jeho: i jest tudíž velmi pravděpodobné, 

 že epithel střevní v tomto žloutku týmž způsobem vzniká a se upra- 

 vuje, jako u Rhynchelmis. 



Vysvětlení tabulek. 



Tab. Vil. 



Obr. 1. Rhynchelmis Limosella^ mladý červ, průsvitný, se hřbetní 



strany pozorovaný. 



^, zauzlina mozková, 



uá, céva hřbetní, 



a, klička cévní. 

 Obr. 2. Týž, se spodní strany. 



uv, větve cévy břišní, 



w, degenerující nephridie. 



