178 P. Parízek a Ot. Šulc 



Výsledek pokusů i výpočtů podává přehled 



Rozt( 



)k t 



txt 



«20 



pozorov. 



«20 



počítané 



Rozdíly 



1 







17-5 



-f 0-113 



4-0111 



4-0-141 



- 30-10-3 



2 



13-9 



0-314 



0-302 



0-344 



— 42 



3 



16-2 



0-483 



0-472 



0-472 







4 



19-0 



0-661 



0-657 



0-673 



— 16 



5 



19-0 



0-700 ») 



— 



— 



— 



6 



18-4 



1-072 



1-062 



1-073 



— 11 



7 



21-5 



1-596 



1.610 



1-598 



4-12 



8 



16-0 



2-163 



2-115 



2-110 



+ 5 



9 



20-3 



2-827 



2-832 



2-813 



+ 19 



10 



20-5 



3-080 



3-089 



3-095 



— 6 



11 



21-9 



3-940 



3983 



3-981 



+ 2 



12 



22-0 



4-699 



4-751 



4-757 



— 6-10-3 



Veliké rozdíly u č. 1. a 2. vysvětlí se malou hodnotou otáči- 

 vosti samé, kde pak nepatrná chyba v určeni jejím jeví značný vliv. 



o o 



Chyba průměrná jednoho pozorování jest 0-020, výsledku 0*006. 



Z těchto výsledků jsme sestavili tyto úvahy: 



1. Specifická otdčivost rhamnosy stoupá se stoupající koncentrací 

 roztoků. 



Dělením rovnic (11) a (5') plyne: 



"^ = 0-16682 P 4- 85-43 . 10-^ P24- 1-83 10-^ P'. (12) 



Násobíme-li činitelem -^ , obdržíme výraz pro známou Biotovu 



specifickou otáčivost, vztahovanou na délku 10 cm,, vyjádřenou ve 

 stupních 



[a^olo^: 8-341 4- 42-71 10-" P 4- 0-91 10-" P'^ (12') 



Rovnice ta platí pro molekulu CjHigOs • H,0. Chceme-li vzíti 



182 

 za základ molekulu CjHiaOs, násobíme poměrem obou molekul jrr^ 



čímž vyjde: 



[a^olD = 9-256 4- 47-39 lO"" P 4- 1-10 10-" P'. (12") 



') Pozorování č. 5 se vymyká z řady, proto nevzato v počet. 



