186 Lad. Celakovský 



Nervatura jich jest zřetelnější a nejvíce se liší na zpodní straně listu 

 široký, ze tří nervů tvořený kýl, kdežto kýl od řr. ^ma7w jest jedno- 

 duchý nerv. Zelenost listů u G. nivalis jest mdlejší, u gracilis trochu 

 lesklejší, veselejší, sytnější. Vnější lístky okvětní sněženky obecné jsou 

 méně vyhloubeny, ku zpodu poznenáhleji zúženy; mnohem více se 

 však liší u obou lístky vnitřní: tyto jsou u G. nivalis opak srdčito- 

 klínovité, ku konci značně širší, s cípy tupě zaokrouhlenými (nevšak 

 příčtyrhrannými) a mnohem tupějším výkrojkem oddělenými. Zelené 

 kresby těchto lístků jsou podstatně jiné: vně jest lístek doleji celý 

 bílý, toliko nahoře na lalocích a kolem výkrojku táhne se širší světle 

 zelený pruh podkovovité podoby ; avšak podotknouti třeba, že, ovšem 

 velmi pořídku, a sice na květech poměrně malých, nahrazen býti může 

 dvěma oddělenými, někdy i dosti malými okrouhlými plamami na obou 

 lalocích. G. gracilis má se právě naopak, oddělené 2 skvrny (tmavší 

 zelenosti) jsou tam pravidlem (mezi 8 květy bylo 5 takových), řidčeji 

 jsou ty dvě skvrny pruhem, tehdy však užším, více brýlovitě spojeny 

 (v oněch osmi případech 2krát). Dolejší polovice vnější strany jest tam 

 zelená; někdy sahá to zelené zbarvení výše a v jednom květu (mezi 

 těmi osmi) zasahovalo ovšem stále se sužujícím pruhem tak vysoko, 

 že tam došlo až ke spojení s hořejší brýlovitou páskou (viz obr. d). 

 Na vnitřní straně těch lístků u sněženky obecné nacházíme v každé 

 polovici 3—5 (celkem tedy 10—6) poměrně širokých, mírně vypou- 

 klých zelených žeber, úzkými bílými pruhy medovými oddělených, 

 kteréžto se táhnou po celé délce lístku až blízko k hořenímu kraji. 

 Zdali jest jich po každé straně 5 neb toliko 3, to závisí od velikosti 

 květů a s tím spojené šířky těch lístků: větší, širší lístky mají těch 

 žeber více. Zcela jinak vytvořena jsou zelená žebra od G. gracilis^ 

 jak již výše udáno a na obr. c vyobrazeno. Zebra ta jsou mnohem 

 užší, za to vypouklejší, a jenom dvě po každé straně jdou až ku 

 kraji; dvě prostřední jsou značně kratší zůstávajíce pod výkrojkem, 

 dvě nejkrajnější jsou zcela krátké a tenké a někdy scházejí. Malý 

 rozdíl mezi vnitřními lístky obou druhů ještě spočívá v tom, že u G. 

 nivalis jsou na konci rovné, u G. gracilis krajem poněkud (ale slabě) 

 ohrnuté, což souvisí zajisté s tím, že u prvnější jsou nahoře širší, 

 povyduté, šíře se objímají, kdežto u posledněji jmenované jsou plo- 

 štější a značně užší, čímž ohnutí spíše umožněno. Konečně i v pra- 

 šuíkách jest jakási rozdílnost znatelná: ty jsou totiž v hořejšku méně 

 a pozvolněji zúženy, barvy šafránově žluté. 



Nejhlavnější rozdíly jsou tedy ve stvolu, v listech (jich tvaru 

 a kýle) a v okvětních lístkách vnitřních ; poznavše je na živých rostli- 



