Popis nového druhu „sněženky" Galanthus gracilis n. sp. 137 



nách, nemůžeme nikterak více pochybovati o tom, že jest bulharská 

 sněženka zde vypsaná od Cr. nivalis dobře rozdílný druh. 



Pohlédněme nyní na ostatní druhy rodu Galanthus. Rod ten roz- 

 šířen jest svými 8 druhy posud známými ^) toliko v Evropě a Asii 

 nejzápadnější. Z těch má všeobecnější rozšíření po celé téměř oblasti 

 rodové toliko G. nivalis \ v střední, západní a západojižní Evropě 

 není jiného druhu (neboť G. Imperati Bert. v Itálii domácí sotva jako 

 druh, nýbrž jen jako subspecies neb plemeno od G. nivalis možná 

 rozeznávati) ; v jihovýchodní Evropě známe nyní ještě 3 druhy, totiž 

 G. plicatus MB. (Krim, Dobrudža) ^), G. gracilis (Bulharsko), G. Olgae 

 Orph. (Peloponesos) ; v Asii 4 druhy: (r. ^mecws Orph. (ostrov Chios) 

 G. Elwesii Hook. (Smyrna, Troas, Mysie), G. Forsteri Baker (Amasia 

 v Anatolii), G. latifolius Ruprecht (Zakavkazsko). 



Z těchto všech druhů mají G. latifolius a G. Forsteri ^) prašníky 

 na konci pouze zúžené, však šídlovitě nezakončené, ostatní mají je 

 sídlo vitě zakončené (přívěskaté). G. Olgae jest pamětihodný zcela 

 různou dobou květní, jelikož květe na podzim v říjnu, bez současných 

 listů, má se tedy podobně jako ocún podzimní. G. plicatus MB. ve 

 květech méně se liší od G. nivalis, za to však v listech jest výtečně 

 ode všech jiných druhů rozdílný, maje krom středního nervu po obou 

 stranách vedle krajů listů ještě po jednom kýlu čili (na líci) po jedné 

 řásce. 



Zbývají ku porovnání s bulharským G. gracilis ještě G, Ehvesii 

 a G. graecus^ které se s ním v té stránce více nežli G. nivalis sho- 

 dují, že jejich vnitřní lístky okvětní též jsou v dolejší části vně ze- 

 lené a hořeji ponejvíce 2 oddělenými skvrnami zelenými znamenané. 

 G. Elwesii, který se již leckde v botanických a obchodních zahradách 

 pěstuje, jsem viděl živý v zahradě Eajské ; jest to druh obyčejně zna- 

 čně velkokvětý (v Erfurtském katalogu se nazývá „Riesenschneeglock- 

 chen"), jenž se od G. gracilis liší též širokými listy, stvolem zna- 

 menitě dvojřízným a vnitřními lístky okvětí nahoře po kraji 

 řeřabato-vykrajovanými, uvnitř asi jako u G. nivalis četnými 



^) Neprávem tedy udávají Hooker a Bentham v Genera plant. toliko 3 

 druhy v rodu Galanthus; Pax v Engler a Prán ti Natilrl. Pflanzenfamilien II. 

 5, str. 105 napočetl toliko 5 druhů, kdežto Boissier ve Fl. Orient, již jich má 

 6 druhů. 



2) V Rumelii u Slivna a Filipopole byl omylem udáván. 



'') G. Forsteri máme od Bornmullera sbíraný, kterýž na etiketě připo- 

 míná, že jest druh ten od G. Elwesii sotva rozdílný. To však není správné: mimo 

 jiné liší se G. Elwesii již prašníky svými šídlovitě zakončitými. 



