194 Lad. Čelakovský 



29 — 31 k tomu, že dle pozorování mých na Lonicera periclymenum 

 přechod z přeslenu o menším počtu členů do přeslenu vícečlenného 

 děje se vskutku poznenáhlým dělením jednoho původního členu ve 

 dva (tedy dédoublement), že však výsledek jest vytvoření přeslenu 

 o více samostatných členech (listech). Tedy již ono dělení jest vý- 

 razem neb výsledkem snahy vytvořiti na místě jednoho dva, to jest 

 pomnožiti počet členů v jednom přeslenu. Dédoublement a pomnožení 

 členů v jednom přeslenu se tedy nevylučují jako dva naprosto rozličné 

 neb opačné pochody, nýbrž jsou v podstatě totožné, jsou toliko různé 

 přechodní formy mezi dvěma extrémy. Vzpomenutý zde případ sně- 

 ženky poskytuje tudíž nový doklad k pravosti mého již v dřívějším 

 pojednání vyloženého náhledu. 



Zajímavý v té příčině jest také semeník v onom květu diagr. iv. 

 Týž jest sice 3pouzdrý jako jindy, avšak jedno pouzdro, hledící proti 

 dvěma kryjícím se lístkům okvětním % a s^, jest značně větší dvou 

 ostatních a na prostředku stěny jeho nachází se podélný výstupek 

 neb žebro, jako počínající ale nedotvořená přihrádka čtvrtá anebo 

 nástěnná placenta, kteráž o tom svědčí, že plodolist, jenž toto větší 

 pouzdro tvoří a jenž leží na témže radiu květním, na němž podvo- 

 jení tyčinky a okvětního lístku vnějšího se udalo, též se chystal již 

 k podvojení, avšak toto bylo záhy, v zárodku již, potlačeno snahou 

 vytvořiti dle vzoru normálního pouze jeden plodolist. 



3. Další zajímavou odchylku ukazuje obr. u. Zde jest ze tří 

 vnějších lístkův okvětních jeden na konci dvouklaný ; jedna polovice 

 jeho jest jak zpravidla bílá, druhá však zeleně žebernatá, a co zvlášt- 

 nějšího, ona se táhne kolmou insercí po celé délce semeníka dolů 

 až ku zpodu jeho, kdež končí inserce té půle opět horizontálně. 

 Vývoje tohoto lístku dle známého vývoje zpodního semeníka snadno 

 se domysliti. Okvětní lístky vznikají na lůžku ještě neprohlubeném ; 

 potom když začne se lůžko prohlubovat za účelem vytvoření zpodního 

 semeníka, vyzdvihnou se na okraji té kotliny semeníkové také lístky 

 okvětní. V řečeném abnormálním případu však toliko jedna polovina 

 prodlužující se číškou lůžkovou se povznesla, druhá zůstala doleji 

 zpět a číška se prodlužovala nad ní místo pod ní; inserce v pro- 

 středku takto byla vždy více v kolmém směru spolu protažena. Sten- 

 zel 1. c. na tab. III. obr. 91 až 97 vyobrazil podobné případy, ve 

 kterých však celý jeden lístek okvětní zůstal na zpodu semeníka 

 anobrž i na konci stoplíy květní pod semeníkem zpět. Poněvadž 

 vnější lístky okvětní u Lilijovitých a Amarylkovitých (viz Payer 

 Organogénie) vznikají posloupně (čemuž nasvědčuje i to, že lístky Sj 



