378 Fr. Vejdovský 



době se v starých periplastech zakládají, vzrůstají a se dělí. Ukazuji 

 jen na vyobrazení Folova (Rech. sur la íécond. et le commencem. de M 

 rhénogénie, PÍ. VII. Fig. 3. 4. 5.). Na obr. 2. vidíme po obou " 

 stranách rýhovacího jádra rozdělený periplast z obr. 1., kterýžto 

 orgán Fol ovšem nikoli jako samostatné tělísko uznává, nýbrž přímo 

 jakožto „aster", a — objevuje-li se ostře označené, jako v obr. 3. 

 a 4. — jakožto „amas centrál sarcodique ďun aster" označuje. V pe- 

 riplastech obr. 2, nevidíme nijakých základů periplastů dceřiných, 

 které však za to v obr. 3. velmi krásně jakožto „corpuscule centrál 

 ďun aster" vznikají a v obr. 4. se zajisté již k dělení hotují, ač spi- 

 sovatel o takovém pochodu ničeho nezpomíná. 



Oproti Boveriovi rozeznávám tudíž periplast jakožto samostatný 

 orgán, jenž původ svůj má v cytoplasmě chámové; endogením zaklá- 

 dáním se dceřinných periplastů přechází tento orgán do všech násle- 

 dujících produktů dělení rýhujícího se vajíčka. Ruku v ruce s po- 

 chodem tímto opakují se záře paprskové, o jejichž přechodu 

 z matečných periplastů na dceřinné, tak jako o poměrech jejich 

 k achromatickému vřeténku musím odkázati čtenáře na zprávy ve 

 spisu mém obsažené. 



Nyní však zbývá, abychom vylíčená pozorování má, Van Bene- 

 denova, Bovería, Agassiza a Whitmana s nejnovějšími zprávami Fo- 

 lovými porovnali. Dle tohoto badatele jest jak mužský, tak ženský 

 pronucleus centrem sprovázen, jež označuje jmény „spermocentrum" 

 a „ovocentrum". Po splynutí pronucleů postaví se tato tělíska na 

 dvou protilehlých pólech jádra rýhovacího (dle přiložených vyobrazení 

 na animalním a vegetativném pólu), prodlouží se, zaškrtí a docela 

 rozdělí ve 2 poloviny. Jedna polovina spermocentra a ovocentra 

 zblíží na obou pólech jádra v ose aequatoriálné, v kteréžto době 

 hyalínní dvůrek kolem jádra se rovněž v téže ose prodlouží. „Cest la 

 marche du quadiille." 



Dále dí Fol: „Au moment oů les demi-spermocentres sont sur 

 le point de touches le demi-ovocentres, Tauréole disperait rapidement, 

 et Fon voit apparaítre les aster véritables. . . . Les demi-centres 

 s'unissent et se confondent pour devenir les premiers astrocentres.^ 



Dle těchto pozorováníi rozšiřuje Fol nauku o oplození násle- 

 dovně: „La fécondation consiste, non seulement dans Taddition de 

 deux deminoyaux provenant ďindividus de sexes différents, mais en- 

 core dans la réunion de deux demi-spermocentres avec deux moitiés 

 ďovocentres pour constituer les deux premiers astrocentres." 



