390 Alois Mrázek 



samčího. U levého tykadla, jež bylo normálně 12členné změna týkala 

 se jedině posledního článku, jenž byl tvaru podobného jako u tykadel 

 samčích. Jakým způsobem obě tykadla opatřena byla orgány smy- 

 slovými, o tom nám Rehberg ničeho neudává, ačkoliv by to byl 

 právě charakter nejdůležitější. Vaječník pravé strany byl zakrsalý 

 a i známé postranní ozubení furky scházelo. Avšak podlé popisu 

 Rehbergova zdá se, že dotyčný exemplář vedle hermafroditismu byl 

 ještě jinak abnormní, scházel totiž jemu úplně pravý článek furkalní 

 a štětiny furkalní byly vyvinuty jen ve způsobe tlustých pahýlů. 



Jiného rázu jest jiný hermafroditismus pozorovaný Nordqvi- 

 stem u Diaptomus gracilis Sars}). Ježto v rodu Diaptomus u samečků 

 jen tykadlo jedné strany a to pravé přeměňuje se v orgán chápací, 

 jeví se znaky hermafroditismu jinde, totiž na posledním článku tho- 

 rakalním, abdominu a noze pátého páru. Přední tykadla jevila tvar 

 u samečků obyčejný. Poslední článek thorakalní jevil však naproti 

 tomu úplně samicí charakter, rovněž tak jako i abdomen celé, na 

 němž u ústí pohlavního upevněny byly tři spermatofory, z čehož 

 patrno, že při copulaci choval se exemplář tento jako samička. Samčí 

 charakter jevil opět pátý pár noh, avšak s některými modifikacemi, 

 jež se snad dají pojímati jako částečné zvrhnutí k typu samičímu. 

 Orgánů pohlavních Nordqvist nepozoroval. K tomu nutno připojiti, 

 že Nordqvist úplně přehlédl, že Rehberg dávno před ním popsal 

 prvý případ hermafroditismu u Copepodů. 



Hermafroditický exemplář, jejž já sám měl příležitost pozorovati 

 patří formě, jejíž specifické určení nemohu ještě podati. Nedá se 

 sice úplně ve shodu uvésti se žádným z ostatních našich druhů, 

 avšak přece neodvažuji se postaviti ji jako nový druh, ježto není 

 vyloučena úplně možnost, že jedná se zde o nějakou lokální varietu, 

 jakož vůbec jsou některé druhy Cyclopů velmi variabilními -}. Forma 

 tato má tykadla ITčlenná, jež sotva přední kraj prvého volného Článku 

 thorakalního dosahují. Furka jest dosti prodloužená, u štětin ocas- 

 ních pak jeví se poměry celkem jak u C. bicuspidatus Cis. 



^) Ose. Nordqvist: Ueber einen Fall von androgyner Missbildung bei 

 Diaptomus gracilis G. O. S. Arch. f. Naturg. 55 Jalirg. I. Bd. 3. Hft. 1889. 



^) Mezi tiskem této zprávy podařilo mi se laskavým přispěním pana dra 

 Schmeila v Halle n. S. určiti druh tento jako Oydops vemalis Fsch. (syn. C. 

 élongatus Cis., C. lucidulus Sars a Eehherg). Viz ostatně: Schmeil: Beitráge zur 

 Kenntniss der Síisswasser Copepoden Deutscblands, Halle. 1891. Tento pěkný 

 drub znám nyní celkem ze tří nalezišť. Na jednom z těcbto vyskytoval se vesměs 

 konstantně ve zvláštní varietě var. aculeata mihi, jež význačná jest tím, že při ní 

 téměř všecbny štětiny ua plovacích nožkách v mocné trny přeměněny jsou. 



