12 
til at bevæge sig frit omkring, sidde de temmelig ubevægeligt 
paa Stene og Klipper, fastsugede ved Bugskivens Sugefådder. 
I de nordiske Have er denne Slægt i det mindste repræsenteret af 
3 Arter; desuden besidder Universitetsmuseet 2 smaae Arter, af 
hvilke den ene er fra Vestindien”), den anden fra Sydspidsen af 
Sydamerika %+), 
5. Psolus phantapus Strussenfeldt (,Strand-Reddiken” 
(Holothuria phantapus) Fabricius i Zoologiske Bidrag, Vid. Selsk. 
Skr. VI Deel, p. 411, og i ,Zoologiske Samlinger” 6te Hefte, p. 223, 
Nr. 1555, 1812; Zoologia Danica tab. 1412-13) har som voxen en 
teendannet noget krummet Krop, der baade fortil og bagtil, hvor 
Legemet ender i en Spids, fortsætter sig langt udenfor den firkantede 
faste og rynkede Bugskive, der har 3 Fodrækker, en paa hver Side 
og en i Midten. Skjællene ere belagte med grove Korn, men ere 
hos de voxne mere dækkede af hinanden og af Huden end 
hos den fålgende Art. Hos Ungerne ere Skjællene forholdsvis 
stårre og mere synlige og Legemets For- og Baågende mindre 
udviklede og mindre fremtrædende; den midterste Række af Suge- 
fådder mangler, og de ligne i det hele saa meget Ungerne af 
Psolus Fabricii, at det er endnu vanskeligere at adskille dem end 
at skjelne mellem Ungerne af Psolus phantapus og af Ps. squa- 
matus Diben og Koren>%).. Hos de voxne skal Farven 
være sort, hos Ungerne derimod lysere; Fangarmene afbildes 
som rosenråde med gulladne Spidser. Det ståørste gron- 
landske Exemplar i vore Museer har en Længde af c. 3”, 
men den kan blive en Deel stårre.  Fabricius's stårste Exem- 
plar havde, Fangarmene medregnede, en Længde af 7/8”. Skjøndt 
den er nedsendt baade fra Godhavn og Fiskernæsset, 
er den dog vistnok langtfra saa hyppig ved Grånland som fål- 
gende Art. Fabricius kjendte den ikke, da han udgav sin 
=) Meddelt af Dhrr. Riise og Krebs paa St. Thomas. 
++) Meddelt af Hr. Gouvernår Schythe i Puntas Arenas. 
$%5) Smign. Skandinaviens Echinodermer |]. c. p. 314 og fålgende Sider. 
