9. Eupyrgus seaber Lutken. Denne lille hidtil ubeskrevne 
Søpålse synes ikke at blive meget mere end 7/2 Tomme lang. Dei 
Spiritus opbevarede Exemplarer ere pære- eller kålleformige og 
lidt krummede, saaledes at Mund- og Tarmaabning vende lidt 
op imod den kortere Side. Ifølge en fra Capt. Holbåll hid- 
rårende, mellem afdåde Inspektår Mållers Papirer- forefunden 
Notits, var Dyret, da det kom op af Vandet, af en næsten rund 
lidt aflang Form, saa at Capt. Holb&ll længe antog det: for en 
Ascidie, indtil det efter i flere Dage at være holdt i Vand 
strakte sig ud og fremviste sin Mund og sine Fangarme. I denne 
Tilstand er det noget mere. langstrakt end vore Spiritusexem- 
plarer. Munden er omgiven af 45 udelte Fangarme og ligger 
i den tykke og butte Ende af Dyret, Tarmaabningen derimod i 
den tynde og spidse Ende. Holboll anfårer, at ,,Fangarmene 
ere i idelig Bevægelse og kunne af Dyret forkortes eller forlænges 
efter Behag”. 5 fine Længdelinier iagttages gjennem Huden; til 
Fådder er der intet Spor, derimod er Legemet tæt” besat med 
smaae kegledannede ru Pigge, som for det uvæbnede Oie give 
Dyret et ru; næsten loddent Udseende. Ved Hjælp af Mikro- 
skopet seer man, at disse Pigge udgaae fra Midten af store 
Kalkplader, hvis Omrids snart er mere, snart mindre bugtet, 
og som dække hele Huden; de ere, som Holothuriernes Hud- 
plader i Almindelighed, tæt gjennembrudte af runde Huller og have 
et Tvermaal af omtrent 0,25mm, medens Håiden af den fra dem 
udgaaende Pig kan sættes til 0;,12P=. Dyrets Farve er nu 
graalig, men er efter Capt. Holbålls Meddelelse blegråd, medens 
Dyret er levende. 
Med Hensyn til den indre Bygning bemærkes, at den 
lave Svælgring er sammensat af 10 Stykker og paa sin 
åvre Rand bærer 15 Spidser, som deels sidde 2 og 2 nær- 
mere ved hinanden, deels enkeltvis mellem hine 5 Par; påa 
Ringens underste Rand er der 2 smaae Spidser under hver 
af de dobbelte, derimod ingen under de enkelte. Der er en 
meget stor Polisk Blære. Tarmkanalen gjår ligesom hos 
e 
