25 
) ” w 
land fundne Echinide, hvilket er saa meget mere mærkeligt, som 
den skandinaviske Kyst ikke opfostrer mindre end -42 Arter. af 
denne Familie. Den synes at være hyppig ved Grånland, især i 
Laminarieregionen %). 
Jeg har ikke kunnet udfinde- nogen som helst constant Forskjel 
mellem de grønlandske Echiner og Exemplarer her fra Sundet. 
Vel opnaaer - denne Art ved Grånlands Kyster den betyde- 
lige Størrelse af c. 3” i Tvermaal, medens den her i Sundet 
kun bliver c. 47/02”. " Sammenlignes denne mindre Form fra 
x) ,Den findes i temmelig Mængde ved de grånlandske Strandbredder , -og 
skjøndt de ere der til alle Tider, sees de døg meest om Foraaret i Lodde - 
fangsttiden”, siger Fabricius i det oftomtalte Haandskrift; ,i Fredriks- 
aabs District fandtes de især paa et Sted kaldet Tessiursok (i Bunden 
af Nennåtiksak- -Fjorden) og i den saakaldte Sildefjord, hvor begge Steder 
Grunden er sandig og fin lerig; sydligere paa Landet skal den gives i 
stårre Mængde”. ,,Den nærer sig af Fiske, f. Ex. Torske, som den bider 
sig fast i, og er saa graadig, at den i en Hast gjår Ende paa dem. Den 
er heller ikke bange for haarde Materier, som dens Tænder kan knuse, 
især Hvalbarder, f.Ex. naar Grånlænderne tabe deres Fiskesnårer, da 
den i en Hast fortærer samme, hvilket de have sect”. Fabr. l.c. At den 
virkelig overbider Fiskesnårerne af Hvalbarder, har ogsaa Hr. Ru - 
dolph fortalt mig. Dette stemmer ikke med v. Dibens Iagttagel- 
ser, ifålge hvilke denne Art er tangædende (see Forhandlinger ved 
de skandinaviske Naturførskeres fjerde Måde 1844, p. 253). I Sundet 
træffes — efter hvad Prof. Steenstrup har meddelt mig — de store 
Blvamuslingskaller ofte med et stort Hul paa hver Side, hvilket Fiskerne 
rklære for at hidråre fra »Såborr en”. Af Lafhdts Beskrivelse af Fær- 
6erne seer man idvrigt, at denne Virksomhed der tilskrives Såstjernerne. 
Farven skildrer Fabricius saaledes: ,,Skallen er lyseråd, nedenunder 
bleghvid, Piggene ra S£ bleghvide i Spidsen”. ,,Dens Pigge 
tjene den til at dreie sig frem i Forening med Tænderne;  Piggene 
ere og som et Slags Finner, gs kunne fåre den temmelig fort i Vandet. 
Til Fjender har den Ræven, som først afriver Piggene med sine Klåer og 
knuser saaSkallen; Ravnen, som fra et håitSted lader den falde og sån- 
derslaaes; derfor findes ofte dens Skal paa Klipperne; Edderfuglen sluger 
de smaae i sig, og Steenbideren knuser den med sine stærke Tænder.” 
Dens grønlandske Navn Ekkursak betyder den, der ligner et Gat (af 
hek, plur. ekkit), ,, fordi dens nederste Ende ved Mundvigen seer næsten 
saaledes ud.” — I de samme haandskrevne Optegnelser retter Fabricius 
2 Trykfeil i hans Fauna; p. 375 Linie3 skal staae: singulus basi ana- 
stomosin habet, og Linie 18 istedetfor duriora etiam nec consumit læses : 
nec contemnit eller etiam consum 
