40 
Den findes fra Finmarken (Troms&) til Sundet, ved de brittiske 
Kyster lige til det sydlige Irland, ved Færåerne og ved Island, ved 
" Grønland lige til Omenak, ved Newfoundland — hvorfra jeg har 
seet et 7-armet Exemplar i Christianiamuseet — og i Fundy 
Bugten samt ved Maine. Dens Udstrækning i Dybden er tem- 
melig stor, da den er taget paa forskjellige Dybder mellem 
Havets Niveau og 90 Favnes Dybde... 
16. Solaster papposus Linné (Asterias papposa Fabricius, 
Fauna grånlandica Nr. 364; Såsolen (Ast. Ppapposa), mopse: 
Samlinger 2det Hefte p. 370,. Nr. 349). 
Ogsaa af denne Art maae vi skjelne mellem en me: 
og en afvigende Form, men her er det den typiske Form 
— svarende til Afbildningen hos Forbes (Brit. Starf. p. 442). 
og i Cuvier rægne animal, edit. illustrée, zoophytes — der 
forekommer ved Grånland. Den har en stor Skive og 10—13») 
korte kegledannede Arme, hvis Længde i det håieste er lig . 
med Skivens Tvermaal; de ere ikke opsvulmede ved Grunden, 
men aftage -jevnt i Fårlighed ud mod Spidsen. Huden er tem- 
melig blåd, da Kalknettet ikke er tæt, men efterlader store 
Mellemrum, der kun ere dækkede af en tynd Hud; det ber 
staaer af mange sammenleddede Smaastykker, hvilket dog først 
viser sig ved at betragte Huden fra den indvendige Side, Hvor 
Hudskelettets Grene ståde sammen, bære de Knipper (Koste, 
Paxiller) af Børster eller Pigge, forbundne ved en fælleds cylindrisk 
Fod. I hvert af disse Knipper er der omtrent 30 Bårster; paa 
yngre, mindre slidte Exemplarer ligne de ofte smaae Kogler, da 
de ere sammensatte af flere Kredse af kegledannede Pigge, de 
længste i Midten. Disse Koste ere stillede i saa stor Afstand, 
at der -— naar man ikke medtager de smaae, der kunne sidde 
imellem dem —- er lige saa langt imellem dem, som de selv cre 
høje, og at man i en Tverlinie mellem 2 Armvinkler i det håieste vil 
=) Det hyppigste Antal er 12, kun et enkelt. af de undersågte. Individer 
har 10. 
