89 
Oversigt over, hvad der hidtil er præsteret paåa dette Gebeet, 
og over de Resultater, hvortil de forskjellige Forfattere ere 
komne. 
Milne Edwards har i 3die Bind af ,histoire des 
Crustacés”” opstillet folgende Regioner for de os her ved- 
kommende, Have: 4. den skandinaviske, blot omfattende 
den norske Kyst; 2. den celtiske, som hvis Midtpunkt 
Bretagne sættes, og som antages at omfatte alle franske og brit- 
liske Kyster og at strække sig mod Nord indtil henimod Island 
og mod Syd indtil henimod Gibraltarstrædet, hvor Middelhavs- 
regionen begynder; 3. Polarregionen, der strækker sig 
fra Spitzbergen til Newfoundland og altsaa omfatter Gronland og 
hele Baffinsbugten; og 4. den pensylvaniske Region fra 
Newfoundland til Carolina. | 
DHrr. Agassiz og Desor have i Annåles des scien- 
ces naturelles, 3're serie t. VII, givet en geographisk Over- 
sigt over Echiniderne; for den Deel af Verdenshavet, med 
hvilken vi her' have at gjåre, antage de kun 2 Faunér: den 
arktiske, omfattende Færåerne (!), Hudsonsbailåndene og Grån- 
land, og den tempererie, omfattende de skandinaviske, brit- 
tiske og franske Kyster, Newfoundland, Middelhavet og de 'cana- 
riske Øer. 
Forbes har vel ikke egenlig givet nogen Fremstilling af de 
zoogeographiske Regioner, men derimod vist, at de . brittiske 
Blåddyr kunde henfåres til 8 geographiske Typer: den lusi- 
taniske, f.Ex. Galeomma Turtioni, den sydbrittiskey f. Ex. 
Venerupis Irus, den europæiske, f. Ex. Cardium édule, den 
celtiske, f.Ex. Buccinum undatum, den brittiske, den atlan- 
tiske, f. Ex Isocardia cor, den pelagiske, den boreale, 
f. Ex. Panopæa norvegica, og den arktiske, f. Ex Scalaria 
grånlandica (Smlgn. Indledningen til Forbes og Hanley, history 
of british Mollusca and their shells vol: 1; ps XY ét sq) 1 
Report of the british association for 1852, p. 257 har han 
givet Antydninger til en lignende Fordeling af de brittiske Echi- 
