108 
ikke urimeligt, at naar Opmærksomheden bliver henvendt derpaa, 
vil det vise sig, at visse Arter vel kunne forekomme paa for- 
skjellige Dybder, men dog kun have deres rette Hjem i eet af 
Bælterne; maaskee foretage flere Arter endog ligesom adskillige 
Snegle Vandringer opad mod Bredden i Forplantningstiden””). 
Det er især adskillige Holothurier og Slægterne Åsteracanthion, 
Cribrella og Solaster, der træffes i de åvre Vandlag, medens de 
kortarmede Såstjerner, Kamstjernerne og fremfor alt 
Fjerstjernerne charakterisere Korallinernes Region, Bæltet 
mellem 50 og 100 Favne er uagtet sin. store Udstrækning fattigere 
end Laminariernes og har ikke en eneste Art, som ikke ogsaa 
findes i Korallinbæltet, naar undtages den i Henseende til sin Udbred- 
ning endnu kun lidet kjendte Ophiura carnea. Det forholder sig 
altsaa til Korallinbæltet, som Kattegattet forholder sig til Nordsåen, 
eller som Østersåen til Kattegattet, og kan ikke for Echinodermernes 
Vedkommende betragtes som en selvstændig Region; det er kun en 
ved sin Fattigdom udmærket Underafdeling af den anden Region, af 
hvis Arter det kun har mellem Halvdelen og en Trediedeel, — Endnu 
fattigere, men beboet af en håist eiendommelig Echinodermfauna, er 
Såtræernes Region, i hvilken kun 3 af Korallinbæltets Arter, 
nemlig Alecto Sarsii (iagttaget af Koren og Diiben paa Cidaris 
papillata), Ctenodiscus crispatus og Archaster Parelii gaae ned; 
Medusahovederne (Asterophyton), Cidaris papillata, Astropecten 
Andromeda og tenuispinus samt Brisinga endecacnemos give det 
en særlig zoologisk Charakteer, hvortil endnu kan fåies Mangelen 
af Holothurier og ægte Ophiurider. Hidtil er denne Region dog 
egenlig kun udforsket ved de norske Kyster, langs med hvilke 
Havet hurtig sænker sig til en stor Dybde; paa det store Pla- 
teau mellem Storbrittanien og Europas Fastland naaer Grunden 
intetsteds en Dybde af 400 Favne, og udenfor Irlands og Skotlands 
Vestkyst falder dette Plateau altfor steilt af, til at Sétræernes 
10) »Ad litora maris tempore vernali præsertim obvius” siger Fabricius i sin 
Fauna p. 374 om Echinerne. Smilgn. p. 28 om Åst. polaris, 
