Be REE 
109 
Bælte der kan have nogen synderlig Udstræning. (See Berghaus's 
Kort over Nordsåen, Physikalischer Atlas, den Afd. Nr. 2). 
Som bekjendt var Prof. Forbes ved sine Undersøgelser 
kommet til det Resultat, at der var en vis Overeensstemmelse 
mellem Blåddyrenes Udbredning i Fladerum og i Dybde, saaledes 
at de Arter, der have stor geographisk Udbredning efter Længde 
og Bredde, ogsaa skulde have en stor bathymetrisk Udbredning. 
Tildeels er denne Sætning vistnok sand og finder ogsaa sin 
" Anvendelse paa Echinodermerne; man sammenligne saaledes 
Cucumaria frondosa, Psolus Phantapus, Solaster endeca , Ophtura 
albida, Ophiopholis aculeata, Amphiura filiformis og Chiajei med: 
Cucum. Hyndmanni, Psolus squamatus, Åstrogonium granulare, 
Ophioscolex purpurea" og Ophiopeltis securigera. Men der kan 
Ogsaa anfåres Beviser for det modsatte, saasom at Ctenodiscus 
Erispatus har et stårre bathymetrisk Omraade end Æchinus drå- 
bachiensis, hvis geographiske Omraade derimod er vidtlåftigere, og 
hine Exempler bevise maaskee snarere, at Dybvandsarterne 
ére mere begrændsede i deres geographiske Omraade 
end de med Temperaturforandringer mere fortrolige 
Lavvands-Arter, saafremt dette formeentlige Resultat ikke 
er en Følge af, at disses Udbredning er bedre kjendt end hines. 
Naar Forbes derimod ogsaa opstiller den Lov, at de geographiske 
og bathymetriske Bælter svare til hinanden, ligesom visse Bælter 
af Alpefloraen til Polarfloraen, saa at samme Art i Norden skulde 
træffes i højere, i Syden i dybere Vandlag, bekræftes denne Lov 
aldeles ikke af de hidtil samlede SEER om Echinodermernes 
Udbredning i Dybden. 
