120 
Af Hagerne har den indre (Fig. 18 c.) den forrige Tands 
Grundform, men er meget smalere; paa hver Side af den langs 
Bugfladen låbende Kjål har den en smal vingeformig Udbredelse, 
af hvilke den indre er stårst og ender med en skarp Tand 
(sjeldent sees 2 saadanne). Den ydre Hage (Fig, 18 d.) har 
en lignende Form som hos den anden Art; ogsaa den viser en 
Antydning til en smal Vingedannelse opad Indsiden (meget sjel- 
dent sees en svag Antydning til en Tanddannelse). 
Tænderne vare af sædvanlig, lys Ravfarve, især farvede i 
deres tykkere Deel; de bagest i Skeden vare aldeles farvelåse, 
disse vare (især Sidetænderne) tillige blåde, båielige og i Spidsen 
ofte snoede (Fig. 48 €.). Breden af Mellemtanden, maalt ved 
Begyndelsen af den omslaaede Deel, belåb sig til c. 0,122mm, 
Den mellem Tænderne i den bageste Deel af Raspeskeden lig- 
gende Masse bestod af runde og aflange, ofte korthalede Kjærner 
(c.:0,007mm lange) med flere Kjærnelegemer, samt mellemleiret. 
moleculair Masse (Fig. 49). 
Spiseråret var temmelig kort, sammes. tætte Folder fort- 
satte sig over i den forholdsviis rummelige Mave. 
De ovre (zanglier (Fig. 8) vare af oval Form (sammes Neu- 
rilem syntes ved Indtræden ligesom at dele dem i 2 bag hinan-— 
den liggende Masser). Disse Ganglier stode gjennem en længere 
Commissur i Forbindelse med de afrundet- trekantede Pedal- 
ganglier og ved en kortere med Buccalganglierne, der ind- 
byrdes hængte sammen ved en længere Commissur. Nervecel- 
lerne vare temmelig smaa, i Gjennemsnit c. 0,016—0,035, 
sjeldent 0,04mm, ; 
Oinene fandtes som hos Marsenierne (1. c. p- 49). 
hinanden, Forholdet er- vel kun beregnet paa at give Tænderne 
stårre Fasthed under Brugen og paa en mindre Rumoptagen i Pulpen, 
og Troschel har i det Væsentlige (der Gebiss der Schnecken. I. (1856) 
p- 21) Ret i at tilbagevise min Opfattelse. 
