154 
lata. Flores 5—6 lin. longi, caerulei, laciniis superioribus line- 
aribus. Tubus stamineus corollae tubo brevior. Antherae pilo- 
sulae, inferiores apice barbatæ. 
Denne Art er nærmest. beslægtet med Lobelia fenestralis 
Cavan., fra hvilken den dog let adskilles ved meget smallere 
Blade, ved Blomsterstilkene, som ere længere end Bracteerne, ved 
Læbens, smallere Flige 0. s. v. I. Egeregionen paa' Vulkanen 
Irast i Costa Rica i en Høide af 8000-. 
5. Lobelia (Rapuntiim) splendens (Willd. Hort. ber. 86) DC. 
Prod. 7. 381. — Seemann Flor. pan. 164. 
Almindelig ved Aaer i Omegnen af Panama (Seemann); Hum- 
boldt fandt. den i den tempererte Region i Mexico. 
6. Tupa laxiflora. — Lobelia laxiflora. H. B. K. Nov, gen. et 
spec. am. 441 p. 344 — Alph. DC. in DC. Prod. VII p. 383 — 
Siphocampylus bicolor D. Don in Sweet brit. Fl, gard, ser. 2 | 
lab. 389. 
Denne Årt har en stor Udbredning i den subtropiske og 
vårmtlempererte Region ikke blot i Centralamerika, men ogsaa i 
Mexico, Den findes saaledes paa flere Steder i Nicaragua og 
Costa Rica fra Kysten indtil 4000' (Realejo, Puntarenas, Segovia); 
af Seemann er den funden paa Vulkanen Chiriqui (Flor. pan. p- 
164). Den anvendes under Navn af Ceregaia i visse Quægsyg- 
domme. 
Det er ikke let at indsee, hvorfor man hår henfårt denne 
Art til Slægten Lobelia (Sect. Homochilus), da den i alle Cha- 
rakterer stemmer overeens med de typiske Arter af Slægten Tupa. 
Vore Exemplarer adskille sig fra de botaniske Havers Sipho- 
campylus bicolor ved en svagere Haarbeklædning af Kronen, 
kortere Frugtknude og meget længere Bægerflige, men bår dog 
neppe betragtes uden som en Varietet af denne, saa meget mere 
som den ifålge Bentham (Bot. of. Sulph. p. 122) skal være en 
meget vexlende Årt. 
7. Tupa costaricana, Planch. et Ørd.: frutescens ramosa, ramis 
lignosis dense pubescentibus v. tøomentosis inferne glabratis, foliis 
