204 
(348) N. for Faaborg og Håibjerg (304/) N. for Svendborg. 
Adskillige andre Punkter naae vistnok over 300', medens den 
egentlige Ryg formentlig har en Håide af noget over 200". 
Mod d. afbrydes Bakkerne af Veistrup Aa, der udspringer N. 
for Gebetet ved Håibjerg og låber c. 2 Mile i sydostlig Retning. 
Omtrent midt i Kjæden er denne gjennembrudt af en Indsænk- 
ning, hvorigjennem Rådkilde Aaen, der ligeledes udspringer N. 
for Gebetet nær Håibjerg og låber c. 3 Mile fårst mod Va der 
efter mod S. V., baner sig Vei til Havet. Et isoleret håit Land, 
adskilt fra det åvrige ved en Lavning mellem Faaborg og Falsled 
Bugt, er Horneland, der er meget bakket. Det håieste Punkt 
der angives Tostebjerg at være (197') 
Håøideryggens Afstand fra Kysten er forskjellig. Ved den 
vestlige og åstlige Ende er den mindst, under ”%e Miil, bredest 
paa Midten, indtil 4'%o Miil. Dette lavere Land er, som sagt, 
selv bakket undtagen enkelte smaa Strækninger nær Kysten. Hist 
og her findes isolerede Bakker, især ere mærkelige adskillige 
smaa, næsten halvkugleformede Bakker, som store Kæmpehåie, 
omkring Ulbålle. En overordentlig Mængde saadanne findes paa 
Langeland. De 3 omtalte Aaer ere de eneste betydelige. Af 
Såer findes foruden de 4 omtalie kun »Sundet”” ved Faaborg, 
tidligere en Havbugt. Dybe Bugter findes kun ved Faaborg og 
ved Aaernes Udlåb. 
Af Øerne ere de fleste ligeledes bakkede, men Bakkerne ere 
her lavere. Langeland (7 Mile lang, mod N. %, mod S$. c, 1 
Mil bred) er helt gjennemskaaren paa Længden af Bakker, der 
dog intetsteds naae nogen betydelig Højde. Det håieste mig be- 
kjendte Punkt, Oldenbjerg omtrent midt paa Oen, er 450'. Fakke- 
bjerg Fyr paa Sydspidsen er 131'; Nordspidsen dannes af en 
50' héi Klint: Frankeklint. Denne O har en stor Mængde af 
de omtalte runde Bakker, saa regelmæssige, at de see ud som 
vare de opkastede ved Kunst; de give derfor Egnen et særeget 
Præg, især da de ofte ere for steile til at dyrkes og derfor ere 
bevoxede med Træer. Paa Grund af Øens Smalhed og jævne 
