ME SØSTER SAREEN SEES ER RUE TEE EGE ERE OEN REN ERE ESSEN va FVI Fez 
RENE EEN ER re eg 
UENS he 
289 
Den anden uparrede Nerve (syttende) afgives fra den bageste 
Commissur, sædvanligviis fra sammes håire Deel, træder ind i 
Sliimkjertlens Klåft og taber sig der. 
Det Ganglierne indhyllende Neurilem var bindevævsagtig; 
efter Iturivning af det om de stårre Ganglier faldt undertiden 
hele Celleindholdet ud, og den tomme Capsel blev tilbage med 
Spor til indvendige Skillerum.  Nervecellerne vare af meget for- 
skjellig Stårrelse (hyppigt 0,1016mm og derover), de fleste uni- 
polare, en Deel, især mindre, apolare (Overfladen "af de store 
Ganglier indeholdt en betydelig Mængde lyst ravgule; stærkt 
lysbrydende. Fidtdraaber.). 
Sandseorganer: 
Oiet (f. 8) var ved den særdeles korte N. opticus ligesom 
stilket og udgjorde mere end Halvdelen af en Kugle; det var 
lidt tilspidset mod Overfladen og dannedes af en tynd Capsel, 
som udklædtes af et tykt, sort Pigmentlag med Undtagelse af 
omtrent paa Midten af Overfladen, hvor Oiekuglens stærkt gule 
Lindse skinnede igjennem en oval Pupil (efter Lindsens Står- 
relsesforhold til hele Gieæblet turde det synes rimeligt, at der 
bag samme endnu fandtes et Glaslegeme.). 
Umiddelbart ved N. opticus laa indadtil Øret (f. 8) (hvilket 
det kun et Par Gange lykkedes at see) som en oval Blære af noget 
mindre Stårrelse end Giet; samme indeholdt altid en Deel meget 
smaa Elementarkorn og desuden Fidtdraaber, af de sidste meest 
mange og smaa, undertiden ogsaa en enkelt meget stor. 
De åvre (bageste) Tentakler stemme i Form ganske med de 
nedre (forreste) og saaledes ogsaa i Bygning, deres Vægge dan- 
nes af Kreds- og Længdebundter, af hvilke de sidste ere frem- 
herskende. I aldeles slap Tilstand vise de deres Hule i alle 
randen af det håire Branchialganglion (pl. XVII. f. I. g',) Hos Aeol- 
synes H, ikke at have fundet noget saadant Gl, kleikarid som 
jeg har kunnet opdage noget. 
: 19 
