noro \ahulis a\i coliaerenlibiij> ( clorum liberis. Sligmata 3 reflo\a. 

 IJacca <)\alis \. obliqiic o\afa, wIbiimiDC rorneo, cmbr\one dor- 

 sali. — Caudc'v elalus, eicrtus, rcnjolniJs aiimilalus. Folia piii- 

 tiata V. biibsiin()Iicia, \agiMis brcMbus latissimis li^idis sulcads 

 obliquc aperlis, piiiiiis |)aucis Kitioiibu>5. Spadiccs inter (oUa 

 pertiiistciilia oiiati, [»odimciild coiiuiuiiii lorigiusculo spalhis mcm- 



tibiis pcndulis>\e, fcrmnei siinpliccs v. [)arcc ramosi, ramis cras- 

 sis orcctis arigulatis albidi^. Flores auranliaci, romoli. feminci 

 11) scrobiculis immers.i. 



Elcufbcropelalum belragtrs at Wcndland hom en Unders>lægl 

 <if Chamaedorca : nicii navnlig Iliiiiblonjbternc freinbjde saa mango 

 rieiidommcligc Foih(tld, at dn ikke kan >ære nogen T\i\l om. 

 at det er rigtigst at sondre den som en egen Slægt, der \cd 

 det klappede Knopleie slutter sig nærmest til Collinia, men ellers 

 ei meget foiskjellig fra denne. De ngligstc Slægtscharaktcrer be- 

 staae i Hunblomstens iiindeaglige, fnidlige, næsten fribladede }dre 

 IJiomsterda'kke og det indre Ulomstcrdækkes store farvede, foroven 

 nieget tvkkc, forneden hindeagtige, aldeles frie Blade. Hertil 

 kommer endnu Frugtknuden, som foroven bestaaer af tre frie 

 trekantede, kun \cd Midtaxen lorenede, Partier. De korte, meget 

 brede, klov ede Bladskeder, de næsten enkelte eller kun al laa 

 brede Sraaablade sammensatte Blade og de rode Blomster, som 

 bos Hunplanten ere nedsænkede i en udeelt eller kun af faa 

 oprette, kantede, hvidlige Grene dannet Kolbe, give desuden de 

 heilienhoiende Arter el ciendommeligt og let gjenkjendeligt Pra^g. 

 Bæirenc ere storre end hos de andre Slægter. 



E. Em es ti Augusti Wcndl. Ind. Palm. 58. — Cha- 

 maedorea Wendl. iii Otlo u. Dieti. Garlenz. 1852. 73. — Mo- 

 renia Wendl. in Olto u. Dieti. Garlen?. 1853. 3. 



Folia simphcia, lamina ovalo-oblonga billda v. irregulariter 

 pinnalifissa, superne margine exteriore grosse scrrata. Spadiccs 



