Stachyophorbe Liebm. 



Irilobum, irilerius ninlto majus, obovalum, tripartiliim, basi cuni 

 Jilameiitis et pistillo rudimentaiio in stipitera solidum contractuin, 



Perigoniura exterius fere maris, interius ovatumsubstipitatum, foliolis 

 late ovalis aciitiiisculis subcarnosis margine membranaceis. Ovarium 

 trigonum depressum, sligmalibus minutis reflexis. JJacca bi-lricocca 

 (fructus loculis sacpius omnibus cvolutis baccae tres stigmali- 

 bus ccntralibus basilaribus persilcntibus conjunctae). — Caudex 

 gracilis, abbreviatus, densc annulatus, procumbens (an semper?). 

 Folia pinnata erecla v. crecto-patentia, pinnis alternis lineari-lan- 

 ceolatis. Spadices mase. pedunculati raraosi, ramis gracilibus de- 

 clinatis; fem. simplices longe v. longissime pedunculati, erecli. 



Denne Slægt har hidtil kun været meget ufuldstændig kjendt, 

 og den af Liebmann meddeclle korte Beskrivelse er i flere væ- 



blomstcns indre Blomsterdække er nemlig sambladel ligesom hos 

 de andre Chamacdorcer og dets Knopleie klappet; Hunblomsten 

 derimod har overrullet-taglagl Knopleie. Martius betragter Sta- 

 chyophorbc som Underslægt af Charaaedorea, hvorimod Klotzsch 

 har sogt at hævde dens Ret som Slægt; men han har ikke kjendl 

 nogen af de Arter, hvorpaa Liebmann har grundet sin Slægt, og 



Henseende saa afvigende, at den, som jeg skal soge at vise i 

 det Folgende, maa danne en egen Slægt. Slachyophorbe er 

 imidlertid en velbegrundet Slægt. Dens væsentligste Charaklcrer 

 bestaacr i det ægformede indre Blomsterdække, der ogsaa hos 

 Hunblomsten er noget stilket, i den trekantede næsten treklappede 

 nedtrykte Frugtknude og navnlig i Frugtens Beskaffenhed, idet 

 alle Frugtknudens tre Rum udvikles og det paa en ganske eien- 

 doramelig Maade. Frugtknuden sænker sig nemlig i Midten om- 

 trent som hos Boragineerne og Labiaterne, saa al Arrene blive 

 grundstillede, og de tre Rum omdannes til tre sondrede Bær, 



