Stammer ere ligesom bepandsrede med Bladskederne, som blive 

 siddende i flere Aar; de gamle derimod stritte af lange sorte 

 Torne og rage stivt iveiret til en Hoide af 30—40 Fod. Her 

 findes i Reglen ingen Underskov, som udfylder de temmelig 

 store Mellemrum mellem Stammerne; men Jorden er kun be- 

 dækket med stivt Græs, der afbrændes i den torre Aarslid, 

 hvorfor Palmestammerne gjerne ere sorte og forkullede forneden. 

 Coyolpalmen voxer meget langsomt, og antages forst i en Alder 

 af 100 Aar at opnaae en Hiiide af 40 Fod. Den er en af de 

 nyttigste Palmer i Centralamerika, da Frugterne i den torre Aars- 

 tid, naar Savannerne afbrændes, tilligemed Bladene af Acacierne 

 paa mange Steder afgive det eneste Næringsmiddel for de store 

 Flokke af Hornqvæg, som her udgjore Beboernes vigtigste Rig- 

 domskilde. Af Frugterne presses desuden en fortrinlig Olie, som 

 baade benyttes til Madlavning og til at brænde. Stammen inde- 

 holder, naar Blomsterstanden er i Begreb med at skyde frem, 

 en sukkerholdig Vædske i rigelig Mængde, hvoraf man tilbereder 

 et Slags Cider, den saakaldte Coyolviin, som er ret velsmagende 

 og ansees for meget sund. For at erholde denne Vædske, bliver 

 Palmen fældet og Kronen afhugget; derpaa gjiires en stor fiir- 

 kantet Fordybning i Stammen lige ved Toppen; heri vedbliver nu 



kan regne 2 — 3 Flasker i Gjennemsnit om Dagen. Ved denne 

 odelæggende Fremgangsmaade ere Coyolpalmerne allerede paa 

 mange Steder næsten udryddede, hvorfor man ogsaa i den senere 

 Tid har forbudt at fælde dem i Nærheden af Qvæghaciendaerne. 



Attalea H. B. K. 



Attalea(?) gomphococcaMart. Hist. Palm, 3. 301 t. 167f.VI: 

 caudice elato, 30—40' alto, juniore vaginis foliorum persisten- 

 libus quasi cataphracto, foliis longissimis pinnatis, vaginis latis- 

 sirais margine in (ibras solutis. petiolis brevissimis, pinnis nu- 

 nierosis lineari-lanceolatis falcatis coriaceis reduplicatis margine 



