Oniscus psora Linné. 



Systerna naturæ, editio Xma (1758), t. I. p. 636. 



Fauna suecira, editio II<la (1761). 



Syslema natiiræ, editio Xllma (1767) t. I. p. IF. p. 1060. 

 Otiiscus psora Fabricius, Fauna Gronlandica no. 226. 

 Oniscus psora P e n n a ii t, British Zoology. vol. IV. tab. XVIII. f. 1. 



(kjendelig). 

 Æga emarginala Leach, Dictionn. scienc. natur. t. XII. p. 349- 

 Æga emarginala Demarest, Considérations générales sur la classe 



des Crustacés p. 304, tab. 47 f. 4-5 (ikke nogen god Figur). 

 Æga emarginala Milne Edwards, histoire des Crustacés, vol. 



III. p. 240, samt i C uviers regne animal, edition illustréi;, 



Crustarés, tab. 67 f. 1 og la— h. (god Figur). 

 Æga psora Kroyer, Danmarks Fiske, 2den Deel p. 40. (Noten). 

 Æ'ga psora Liljeborg. Ofvers. Velensk. Akad. Forhandl. 1850 



p. 84 og 1851 p. 24. 



Linné beskrev i 10de Udgave af Systerna naturæ en Oniscus 

 psora fra det norske Hav. Hverken Beskrivelsen eller Diagnosen 

 („abdomine subtus nudo, cauda semiovali acuta") efterlade nogen 

 Tvivl om, at det er de senere Forfatteres Æga emarginala ^ og 

 ligesaa simpel og klar er Artens Udredning efter den senere Udgave 

 af Systemet og efter Fauna suecica. F a b r i c i u s ' s Oniscus psora 

 er det selvsamme Dyr, uagtet han hertil citerer S tr o m s „Fiske- 

 bjorn", som vel er en nærstaaende Form, men dog en distintt Art, 

 der strax vil blive nærmere omtalt under Navn af Æ. Stromii. Endnu 

 Pennant og Mohr (Forsog til en Islands Naturhistorie) vidste, 

 hvad Linnés Oniscus psora var; fra Leaches Tid gik det i For- 

 glemmelse, indtil Kroyer og Liljeborg gjengavc Arten dens 

 linneiske Navn. 



O 1 n e n e ere mindre end hos de folgende Arter og adskilte ved 

 et temmelig bredt Mellemrum. De mindre ovre Folere naac med 

 deres Spids kun til forste Kropring*) eller til de nedre F.ileres 



