Fiskebjorn til Oniscus psora; i J. C. Kabric i us Entomologia sysle- 

 matica t. II (1793J p. 505 citeres deti alligevel under Cymothoa 

 Oestrum tilligemed Figurer og Beskrivelser n( Æ. psora og af Cyuio- 

 thoer! Vor Art blev gjenlundet af Jobnston og fremstillet me- 

 get tilfredsstillende i en Træsnitsfigur; men han begik den Feil 

 at ausee den for at være en blot Afændring af hans Æga nw- 

 nophthalma, medens Rathke lige urigtigt antog den for at være 

 L e a ch e s Æga bicarinata, med hvilken den unægtelig i flere Hen- 

 seender har stor Lighed. At Liljeborgs Æga bicarinata er den 

 veed jeg deraf, at Prof. Li Ij e bo rg har skjæn- 



Museum. Mil ne Edwards har ikke 



selv kjendt denne Arl, 



men dog opfattet den rigtigere end sir 



le Forgængere; han er- 



kjendte, at Stroms Fiskebjorn og Joh 



n s to ns fig. 43 c vare 



identiske, og at de nærmest faldt ind und 



ler Slægten Hocmela efter 



hans Definition. Med Æ, bicarinata Lea 



ch, som den ellers lig- 



ner „par la forme générale", kunde ban 



derfor ikke identificere 



den. — Del er icivrigt ikke umuligt, 



al Æ. Stromii kunde 





Leach. Krflver har 



omtalt den leilighedsvis under Navn af 



Rocinela Stromii, men 



ikke beskrevet den. At Hocmela ikke er 



noget fra Æga forskjel- 



ligt Slægtsbegreb, og at Arten altsaa vil k 



omme til at hedde Æga 



Stromii, vil senere blive oplyst. 





Folerne forholde sig næsten ganske somÆ. p5ora; dogere 

 Grundleddene af de ovre Folere ikke fuldt saa brede, uagtet de lige- 

 som hos Æ. psora fuldkommen dække den underliggende Deel af de 

 nederste. Svoben af de ovre Folere tæller c. 13 Led og naaer til 

 Svoben af de nedre, som igjen naaer til anden Kropring*) og bestaaer 

 af 18—21 Led. Oinene ere meget storre end hos Æ. psora 

 og slode sammen i en ret Linie; de bedække hele Hovedets 

 Rygflade med Undtagelse af en lav Trekant mellem dem og Ho- 



