102 



Torne. — Hos S. Orbigniana er Halestjoldet derimod næslcn 

 halvkredsformigt. De 3 Kjole og Knuden (der her maaskee bedre 

 kunde betegnes som en Torn) ved Begyndelsen af den midterste 

 af disse findes ogsaa her; ligeledes Sidespidserne, men disse erc 

 kortere og ligge lidt længere fortil end Skjoldets bageste Udskjæ- 

 ring, fra hvilken 2 ophoiede Skraalinier udgaae til dets forreste 

 Sidehjorner; de 5 Torne paa RygQaden mangle. 



Det inderste Led af de ovre Fole re er næsten firkantet; 

 det andet er mindre bredt og fladere end hos S. Orbigniana og 

 naaer ud over Grændsen mellem Hovedet og Kroppens fiirste Ring. 

 De underste Folere synes at være noget kortere end hos den 

 nævnte Art. Forste Fod par er mindre, og Haanden tillige no- 

 get kortere og bredere. Ligeledes ere de foigende Fodpar alle 

 kjendelig tyndere og mindre fladtrykte, og de 3 forste Par 

 Halefijdder ere mindre og finere end hos denne Art., Det 

 sidste (6te) Par er indleddet i Vinkelen indenfor Haleskjoldets 

 store Sidespidser og næsten bygget som hos Ægerne; Grundleddets 

 Torn er lidt kortere end hos S. Orbigniana^ det ydre Blad smal- 

 lere og kortere end det indre, der er bredt trekantet; disse Bla- 

 des Rande ere desuden fint rundtakkede. Forskjellen mellem det 

 ydre og indre Blads Form er noget storre end hos S. Orbigniana. 



Farven af det i Spiritus opbevarede Individ er paa hele 

 Rygsiden (Antennerne og del sidste Par Halefiidder derunder 

 indbefattede) lys chokoladebrun med morke Prikker. Desuden 

 er Overfladen iriserende og udstyret med mange smaa Gruber. 



Ovenstaaende Beskrivelse er udkastet efter et mandligt Exem- 

 plar. De 3 Explr. af S. Orbigniana, der have tjent til Sammenligning, 

 ere ligeledes Hanner. Det beskrevne Individ er 27<nm langt og 



Om Sero/JA-- Slægtens Levemaade vides 

 ne Edwards*) antager, at de hefte si| 



