100 



Sted ikke har gjort Andet end udskrive og just ikke heldigt omskrive 

 Teilmann; thi havde han selv efterseet den let tilgjængelige Kilde, 

 han paaberaaber sig, noaatte han nalurligviis have opdaget sin 

 Forgængers Feillagelse, og den hele Bemærkning vilde da være 

 faldet bort af sig selv. Men er en slig Citeren paa anden Haand 

 stedse mislig, saa er den dobbelt forkastelig i et Tilfælde som 

 dette, hvor der paa Grund af Fabers ovenanforte Indvending var 

 en særlig Opfordring til selv at see efter. Da de faa ovenfor 

 citerede Ord ere Alt, hvad Dr. Kjærbolling paa dette Sted siger 

 om Fuglen; da han, der ellers sandelig ikke er noieregnende med 

 den Hjemmel, han paaberaaber sig, i dette Tilfælde ikke har 

 havt nogensomhelst anden Erfaring for dens Forekomst her 

 i Landet at anfore, er der aldeles Intet vundet ved denne hans 

 forste Meddelelse, og jeg skal ikke opholde mig længere ved den. 

 Det andet Sted, hvor Dr. Kjærbolling har omtalt Picus iri- 

 dactylus er i Texten til hans Billedværk over de danske Fugle 

 (i hvilket den er afbildet Tab. IX. Fig, 4 ); her hedder det 

 nemlig Side 65: „/Tu« een Gang har jeg iagttaget denne mere 

 nordostliget her sjeldne Form, nemlig i October 1848 i Thyrs- 

 bæk Skov; da jeg var Fuglen saa nær, at jeg tydeligen skjelnede 

 den gule Hætte, kunde en Feillagelse neppe finde Sted.'' Det er 

 umuligt at læse disse Ord uden forundret at sporge, hvorfor der 

 ikke findes det Mindste om denne Historie i Naumannia. I 

 Tidsfolgen mellem Hr. Kjærbollings Iagttagelse og hans tvende 

 Publicationer kan Grunden ikke soges. Tredie Hefte af Naumannia 

 er nemlig udkommet i Slutningen af 1850; K.'s Opsats i delte 

 Hefte kan af indre Criterier sees at være skrevet efter Udgangen 

 af Juni Maaned samme Aar; forste Hefte af Texten til Danmarks 

 Fugle er publiceret i forste Halvdeel af Januar 1851; Iagttagel- 

 sen endelig skal jo være gjort i 1848 og kunde altsaa ligesaa 

 godt og bedre være raeddeelt i Begyndelsen af 1850 end i Slut- 

 ningen af 1851. At antage det for en Forglemmelse, at der i 

 Naumannia ikke er talt om denne Iagttagelse, er selv med den 

 bedste Villie neppe muligt; man kan forstaae, at en eller anden 

 Fugl, og saaledes ogsaa den nævnte Spætte, af Vanvare kunde 



