Lucernaria octoradiata. (Arten netop grundet paaRathkcs 



og Mon tågus ovenfor citerede Figurer). 

 1817. Joh ns ton. British Zoophytes. Vol I. fig. 57, pag. 252, 



under Navn af L. auricula- 



En kort og tyk Stilk, en stor og vidt udbredt, parasollig- 

 nende Klokke, særdeles store og pungformede Randlegeraer give 

 denne Art et særdeles eiendomraeligt Ydre. Den forekommer 

 ikke alene ved det nordligste Norge, hvorfra den forst blev be- 

 kjendt, men ogsaa ved den modsatte Side af Atlanterhavet, nem- 

 lig langs med hele Syd-Gronlands Kyst; den er kjendt fra de 

 engelske Kyster, og jeg har paa Færoerne 1844 selv taget Exem- 

 plarer af den. Den gaaer formodenlig ved vore Kyster ligesaa 



Til disse tre Arter mente jeg at kunne henfore alle de hid- 

 til til Museerne sendte Lucernaria-Individer, og der forekom ingen 

 som tydede hen paa den Lamourouxske L. campanulata ■) endnu 

 mindre paa Sars's saa eiendommelige Lucernaria cyathiformis, men 

 denne, der vistnok naturhgst danner en egen Slægt, kunde raaa- 

 skee ved sin Lidenhed hidtil have unddraget sig vore Indsam- 

 leres Opmærksomhed. 



Med Hensyn til disse Dyrs Levemaade, da have vore talrige 

 Exemplarer givet Anledning til at bekræfte, at Lucernaria quadri- 

 cornis væsenligen lever af Smaasnegle, Lacuner, Littoriner, men 

 især Margariter, medens Lucernaria auricula altid var fyldt med 

 Krebsdyr (Amphipoder, navnlig Gammari og Anonyces). Af L. 

 octoradiata havde jeg for faa til Raadighed, for at kunne offre 

 flere paa en Undersogelse af Foden. 



Til Slutning maa jeg endnu historisk oplyse, at den gaade- 

 hilde Lucernaria phrygia fra Gronland, beskreven af O. Fab riciu s 

 i fn. groenlandica p. 343 og udfiirligere i det ovennævnte Manu- 

 script B. III. S. 68-70, er kun een eneste Gang bleven nedsendt fra 

 Gronland, siddende hæftet ved en Slags Byssustraade til Bladfladen 

 af en Laminaria. Det er en Kolonie af Acalepher, en af Hy- 

 droidernes talrige Former, staaende nærmest ved Stimpsons 

 Slægt Acaulis fra M^nan. Den vil komme til at bære Navnet 

 Candelabrum Bl a in vi Ile, da Forfatteren af Manuel d'actino- 

 logie allerede 1835 foreslog dette Navn for denne ham iovrigt 

 ubekjendte og gaadefulde Form. 



