8l 
I. Aeeidierna gyttrade, pä merendels starkt förtjoc- 
kade, pä öfre sidan röda, af gula ringar omgifna' fläckar. 
Hyllena cylindriska, med finnaggad, hvitaktig kant. Spo- 
rerna polygonala, släta, orangegula, 14—26 mmm. i diam. 
II. Sporlagren jemnbreda, pä bladen mindre och kor- 
tare, pä bladslidorna och sträen m. länga, ofta strecklikt 
sammanflytande, rostgula. Sporerna elliptiskt aflänga eller 
klubblika, taggiga, orangegula, 24—38 mmm. länga, 14—20 
mmm. tjocka. 
III. Sporlagren elliptiska, aflänga eller jemnbreda, mer- 
endels streckformigt gyttrade, ofta sammanflytande, snart 
bara, svartbruna eller svarta. Sporerna aflängt spol- eller 
klubblika, upptill m. tjocka, afrundade eller tillspetsade, pä 
midten insnörda, glatta, kastaniebruna, 35—60 mmm. länga, 
12—22 mmm. tjocka. 
I pä Berberis vulgaris, a. i södra Finland; II o. ul 
pä ätskilliga gramineer, specielt äfven pä sädesslagen. 
Sälänge rosten häller sig till bladen och sträen, gör den iall- 
mänhet föga skada, men angriper och förstör den agnarne och frukt- 
fästet, hämmas kornen i sin utveckling. 
+} Alla ‚sporformerna pä& en och samma art (Autö- 
eiska arter). 
6. P. Calthae Link.; Karst. Myc. Fenn. IV, p. 23. 
Syn. .Puceinia elongata SCHRÖT. 
Exsice. Kansr. Fung. Fenn. 495 (IM). 
I. Aeeidierna gyttrade, pa rundade fläckar eller, pä 
bladskaften, längsträckta syulster. Hyllena skälformiga, med 
utböjd, sargad, hvitaktig kant. Sporerna polygonala, finvär- 
tiga, orangegula, 22—30 mmm. i diam. 
II. Sporlagren spridda eller kretsformigt gyttrade, snart 
utbrytande genom den söndersprängda öfverhuden, smä, bruna. 
