105 
lige saa betydende Slægtsmærke i Papillernes colossale 
Stårrelse, i hvilken Henseende Phyllodesmierne endog over- 
saae Tergipeder og Galviner, saavelsom i Papillernes eee. 
dende udprægede flade Form. 
Den af Ehrenberg angivne Mangel af Kjæber”) vilde dog 
r have afgivet en udmærket generisk Charakteer, da Kjæber 
NIL naar Hermaeinerne (Hermaea, Stiliger, Alderia) undtages -— 
maaskee neppe nogensinde”) mangle indenfor Aeolidiernes Gruppe; 
men denne Angivelse beroer — som det af den nedenfor føl- 
gende Undersågelse vil fremgaae — paa en Feiltagelse. Deri- 
mod afgive Kjæberne et positivt Slægtsmærke hos denne Form, 
hvor de vise en meget stærk og ejendommelig Udvikling af Tyg- 
gefortsættelsen, saaledes som den hidtil ikke er bekjendt hos 
nogen anden Aeolidie. Den Tungebevæbningen af Ehren- 
berg tillagte ejendommelige Charakteer, den dobbelte Række Tand- 
plader, hvorved Slægten ligeledes afveg fra alle bekjendte Aeo- 
lidiader, er ogsaa aldeles urigtig. Skjøndt Phyllodesmierne i denne 
Henseende nærmest slutte sig til de mere typiske Aeolidiader, 
F) mi Tritoniader (med Undtagelse af Thetys-Slægten) og "oner 
ingen egenlige Kjæber eller (som hos Polycerinerne) et Par smaa, 
eller som hos flere ægte Dorider en lille Underkjæbe, eller som hos 
Aegires en Overkjæbe 
4%) Ifélge Souleyet (voy. de la Bonite. Zool. II. p. 444) skulde Calliopaea- 
Slægten mangle Kjæber ligesaavelsom Doio (,,Tergipes”".) I Alder & 
Hancock's Undersågelse af denne sidste Form (Mongr. part II. (1845) 
fam. 3. pl. 4) kommer den samme Angivelse igjen. Hos Doto (coronata 
Gm.) har jeg imidlertid kunnet overbevise mig om Tilstedeværelsen " 
af vel udviklede Kjæber, som rigtignok let oversees, og jeg kan ikke 
fornegte en stærk Tvivl paa Angivelsens Rigtighed ogsaa for Calli- 
opaeernes Vedkommende. De engelske Forfatteres Angivelser om Ra- 
spebygningen (l. c. pl. 4, f. 4, 5, 6; part vjj. (1855) pl. 47 supplem. f. 
3.) hosDoto ere ligesaa feilagtige; der findes ingen enkelt Middeltand, 
men — som det kunde ventes efter Slægtens andre Overeensstemmel- 
ser med Dendronotiderne — netop som hos de sidste et nermn An- 
tal Sidetænder paa hver Side af Mellemtanden. 
