234 
anden vestafrikansk Slange, som jeg imidlertid kun kjender af 
Beskrivelse, kan blive at henføre til den, nemlig den for nogle 
Aar siden af Auguste Duméril beskrevne Elapomorphus gabonen- 
sis.)  Duméril gjår allerede selv med Rette opmærksom paa, at 
denne Slange ikke ganske passer ind i den Slægt, i hvilken han 
forelåbig giver den Plads, men fjerner sig fra de åvrige Elapo- 
morpher: 4) ved kun at have to) istedetfor fem glalte Smaatæn- 
der i Overkjæben foran Furetanden, 2) ved at besidde ikke sex, 
men syv Overlæbeskjolde, af hvilke det tredie og fjerde ståde op | 
til Oiet, og: endelig 3) derved, at. Næseborene aabne sig ikke i 
et Skjold, men paa Grændsen af to, og han er tilbåielig til, hvis 
det skulde vise sig, at der fandtes flere afrikanske opisthoglyphe 
Slanger, som forenede disse Særkjender, da at adskille dem ge- 
nerisk fra de sydamerikanske ægte Elapomorpher. Som man vil 
see, ere alle de Særegenheder, hvilke Duméril fremhæver hos sin 
ny Årt, netop saadanne, som ligeledes udmærke den af mig beskrevne 
Slange, og af bans Beskrivelse fremgaaer det, at den desuden 
ogsaa har den stikkende Halespidse tilfælles med den, samt at 
den endelig ligesom dén har tvende Tindingeskjolde, der ere be- 
liggende ganske paa samme Maade; forsaavidt vilde begge Slan- 
ger altsaa godt kunne staåe i Slægt sammen. 
Men paa den anden Side findes der i Dumérils Beskrivelse 
ikke et Ord om, at Furetanden hos hans Slange skulde have en 
usædvanlig Kromning, eller åt det første Overlæbeskjold skulde være 
skudt ind mellem Snude- og Næseskjoldet; og medens man med 
Hensyn til disse to Punkter lades i Uvished, er der andre For- 
hold, i hvilke der vise sig positive Forskjelligheder mellem de paa- 
gjældende Slanger, idet Elapomorphus. gabonensis har ikke eet 
men to bageste Oieskjolde, og ikke en udeelt men en deelt Anai- 
skinne, Disse sidstnævnte Afvigelser vilde jo nu vel ikke være 
"nok til at fjerne den fra Urobelus-Slægten; men hvis der 
=) Revue et Magazin de Zoologie, 2 Sér, T, VIII (1856) p. 468. 
=2) Dette ringe Antal kan dog, som man i det Fålgende vil see, ogsaa 
> forekomme hos aldeles typiske Elapomorpher. 
