255 
næsten i selvsamme Håide som Mælketændernes Spidser og at ingen 
af disse har mere end netop naaet igjennem Tandkjådets Over- 
flade, saa at det bliver umiskjendeligt, at ingen af Mælketæn- 
derne kan være bestemt til at træde i egenlig Function — hin 
indre eller fjerde Mælkekindtand maaskee undtagen, som tydelig 
rager mere frem end de andre og med velbevarede Rødder sid- 
der meget fast i Kjæberanden. 
Efter dette Individuum vilde altsaa de egenlige Sælers, navn- 
lig Remmesælens, Tandformler lyde: 
É 358 gs pygs ps sey 
for Mælketandsættet: SR To RR 
3—3 1—1 5— 
for det senere Tandsæt: RENT sg DS 
en] gt 
Til Sammenligning med Remmesælens Mælketandformel seér 
jeg mig heldigvis istand til endnu at kunne meddele ogsaa 
Svartsidens (Phoca grånlandica) og Fjordsælens (Phoca hispida), 
da Hoveder af meget smaae, vistnok ufådte, maaskee endogsaa 
flere Uger fra Fådselen fjernede Individer findes i Universitetets 
physiologisk- anatomiske Samlinger, rigtignok kun eet Hoved af 
hver af disse Arter. Med Bestyreren,- min Collega, Etatsraad 
Eschrichts Indvilligelse har jeg opblådt Tandkjådet hos begge, 
og derved uden Vanskelighed overbevist- mig om, at det første 
Tandsæt bestaaer af sex smaa Mælkeskjæretænder i Overkjæben og 
fire i Underkjæben, af to Mælkehjårnelænder 1 hver Kjæbe samt 
ligeledes baade i Over- og Underkjæben af sex Mælkekindtænder, 
tre paa hver Side. Med Hensyn til disse Mælketænders Stilling 
til Tænderne af det senere Sæt gjentager sig ogsaa hos disse to 
Arter det samme Forhold som hos Renmesælen, og navnlig staae 
de tre Mælkekindtænder ikke over de tre fårste Kindtænder, men 
over de tre mellemste og ligeledes lidt bagved deres Midtspids. 
Saaledes bliver ogsaa her ingen Mælkekindtand at finde over 
forste Kindtand, ligesaalidt som over femte. Derimod savnedes 
hos begge Arterne hin fjerde Mælkekindtand, der hos Remme- 
sælens Foster var indfæstet imellem fjerde og femte Kindtand, 
