334 
efter Relerentens Anskuelse, til det Smukkeste og Vigtigste, der i 
lang Tid var leveret i Videnskaben over den kjånslåse Formering, og 
han mente, at som de selv betegnede et stort Fremskridt i Indblik- 
ket i.disse Forhold, saaledes maatte de ogsaa uundgaaeligt snart 
fremkalde endnu stårre. — I Tydningen af Phænomenet mente 
Refer. at man burde gaae videre, end Forfatteren ifålge hans Ord 
synes at indrémme, idet det forekom ham,- at alle Iagitagelserne 
sammenholdte med Figurerne ligefrem udtalte eller dog pegede hen 
påa, »at ingensomhelst Dele af det ældre Dyr 'gik som sammen- 
sættende Dele over i de nye Dyr, og at der i Virkeligheden kun 
fandt en indre Knopskydning Siaå (oftest Tvillingknopper)". 
d. 29de Marts meddelte Hr. Prof. Dr. A, S. Ørsted nogle Bidrag til Cycadeer- 
es Morphologie (trykt i Udtog i Forhandl, ved de skandinaviske 
Naturf. Måde i Kbhyn. 1860 
d. 20de April. Hr. Prof. Dr. A. S. Ørsted meddelte Bidrag til Naaletræernes 
Morphologie (udtogsvis trykt i Forhandl. ved de skandin. Naturf. 
de i Kbhn. 1860). 
d. 11, Mai, Hr. Prof. J. Steenstrup foreviste en mærkelig ny Koralslægt af 
Octactiniernes Orden (Herophila regia Stp.) og gjennemgik dens i 
Forgreningen og i Polypernes Stilling saa tydelig udtalte Udvik- 
lingsgang, hvorefter han sammenstillede Gangen i mange andre 
lavere Dyrs Udvikling med denne Korals. (Smign, Vid. Selsk. Over- 
sigt, 1860. S. 121 ! 
d. 8. Juni. Den i Mai fra Trykken færdige Aargang 1859 af Foreningens 
Vi fonrirent Meddelelser fremlagdes til Medlemmerne, hvorefter 
Hr. Prof. Steenstrup fremstillede sin Opfattelse af Forholdet i 
Strobilaens Tverdelig og Opfostring af Meduserne, idet han gjennem- 
gik de tidligere, hinanden i mange Punkter returret el 
af Dalyell, Sars og Desor, de senere af Reid, Sars og Pngmenel 
som væseniligen modstride de Desorske, og de seneste af Van- 
eneden, ifålze hvilke endog selve den åverste lensiiedis nel 
Del af Strobilaen skulde omdanne sig til den åverste af de i Sta- 
belen staaende unge Meduser. 
mente nu, for det Fårste, at Sidstnævntes Iagttagelse ikke 
benli en spre tri af Ammen til Meduser eller af nogen 
Del af Ammen til en vis Meduse, men vel, at Ammen gaaer tilgrunde 
ved Medusernes Opfostring, og at navnlig den åverste Meduse i 
Rækken, ifålge sin Beliggenhed til sin egen Uddannelse ganske 
langsomt forbruger og optager den åversle "dø af Ammen og 
hentet; aldeles paa samme Maade, de saa smukke 
Stein tagelser vise, at den åvre Bvillingspire i Stylonychien 
eller tra fortærer eller indsuger sammes åvre Del, den nedre 
sammes ene Del. 
nu i Reglen efter Tentakelkredsens Forsvinden og ofte og- 
saa 35k de åverste Medusers Låsrivning fra den paa Ammens s Be- 
kostning udviklede Medusestabel en ny Teniakelkreds udvikledes 
ved Stabelens Grund, saa maatte Stp,, for det Andet, fastholde, at 
