maaske er en af Smaatænderne, og i såa Fald snarest den eneste, 
som tidligere var bleven iagttaget, altsaa den bageste af dem? Denne 
sidstnævnte lillebitte Tand har jo imidlertid ingen tidligere regnet å 
med blandt Mælketænderne, eller overhovedet anset for Andet end 
en overtallig, i Ny og Næ forekommende Tand, og mange ville 
derfor maaske paa Forhaand indvende, at eftersom Hr. T. ikke 
ligefrem har sagt det, kan det naturligvis heller ikke være den; 
hvis den havde været ment, maatte han nødvendigvis,” for ikke at 
lede sine Læsere vild, have tilføjet, at den Tand, som han ved 
denne Lejlighed kaldte ,,den første Mælkekindtand", var en anden end | 
den, som Zoologerne betegnede saaledes. Muligheden, at det allige- 
vel kunde være den bageste Smaatand, som Hr. T. har ment, lader 
sig imidlertid ikke benægte, og det er ikke uden Betydning at faa 
Spørgsmaalet besvaret, men det er ikke ganske let at svare, efter 
. som han ingen nærmere Oplysninger giver om Tanden. Han har 
i en for nylig. udgivet Polemik imod mig 1) holdt fast ved sin Ord- 
knaphed og endog kaldt den ,,Pligt"; men det bliver neppe Mange, 
som ville give ham Medhold heri; man vil maaske snarest mene, i 
at den antageligste Forklaring er den, at han ikke har kjendt elier 
ikke husket" Flowers og. Hensels Iagttagelser og derfor ikke følt É 
Ulempen ved ingen nærmere Oplysning at give. i 
Da Afhandlingens Tekst saaledes lader En i Stikken, måa ; 
Læseren søge Vejledning i Afbildningerne samt i det Forsvar for 
disse, som hans Pjece I indeholder; men heller ikke ad denne Vej ) 
synes Vanskelighederne ganske at kunne fjernes. Hr. T. fastholder 
i sin Pjece bestemt Nøjagtigheden af de Figurer, han har givet i 
sin Afhandling af den Tand, som han kalder den første. Mælke- 
kindtand. Fæster jeg nu Lid til denne Paastand foreløbigt hvad 
