24 
Antikritik"” har sagt, at der bag ved den fjerde Tand ikke ses 
nogen Brudflade af. et nyere og friskere Udsøende end de øvrige, 
har jeg ikke alene tænkt paa Farven. Paa Brudfladen bagved d 
fjerde Tandhule finder man ved nøje Eftersyn hist og her enke 
Sandkorn klæbede fast i Hullerne af den spongiøse Benmasse. Disse 
Sandpartikler ere aabenbart Levninger af Jordmassen, hvori Knoglen 
laa begravet; det er måaske ikke aldeles umuligt, men under alle 
Omstændigheder i høj Grad usandsynligt, at de ad andre Ve E 
skulde kunne være trængte saa dybt ind i Benvævet, hvis Brud 
fladen ikke havde været tilstede allerede, medens Knoglen laa be- 
gruvet i Jorden. Deres Tilstedeværelse er saalédes ganske vist et 
stærkt Sandsynlighedsbevis paa, at der ikke er slaaet noget a 
Knoglen paa dette Sted, siden Krøyer fandt den, og Brudfladens 
Udseende kan under alle Omstændigheder ikke være en Følge 
»at Knoglen i over en Menneskealder har ligget udstillet som en 
Nipsgjenstand ,,(1)" i Krøyers Stue"1), 
Der klages dernæst stærkt over ,,Paalideligheden" af mine 
»literære Angivelser”. I Afhandlingen om Lestodon har jeg sagt, 
at der ligesaa lidt blandt de uddøde Kæmpedovendyr som blandt de 
nulevende Dovendyr er noget, som hår flere end fire Tænder i 
hver Underkjæbegren?). Dette skal være en Fejl; thi for ikke at 
tale om ,,de ældre Angivelser", saa har Gervais fundet fem Tæn- 
der hos ,,Fostre" (skal være: et Foster) af Ai", og Fejlen skal 
veje saa meget mere, som jeg selv i anden Anledning har citeret 
en Note i en Afhandling af den nysnævnte Forfatter, i hvilken der 
') Da Hr, T. vel neppe kan vide dette af egen Erfaring, formoder jeg, 
at han har faaet Underretningen fra en Anden. Den er imidlertid 
Naturh. Museum. Efter hans Afskedigelse bleve de alle atter hentede 
eller sendte (jeg ved ikke hvilket) hjem til ham. 
”) Jeg foretrækker at anføre Sætningen, som den lyder hos mig, i Stedet 
for Hr. T.'g Omskrivning af den. 
