zP7 
smalle, flade og danne et næsten ganske jævnt Gulv i Craniehul- 
heden som hos Pindsvinet. 
Condylus ossis occipitis er hos Muldvarpen stor og flad og 
ligger næsten ganske paa Craniets Underside; Indsnittet for liga- 
mentum laterale dentis epistrophei er stort og gaar paåatværs ind 
over condylus; processus paramastoideus mangler eller kan maaske 
siges at være repræsenteret af en lille Proces, der bagtil begrændser 
”foramen jugulare; os supraoccipitale er meget stort, hælder stærkt 
fremad og strækker sig langt frem påa Craniets Overside. — Hos 
Spidsmusen vender condylus noget mere bagtil; Indsnittet for liga- 
mentum laterale er en ganske lille Fordybning i Randen af con- 
dylus; processus paramastoideus er lille, men tydelig; os supraocci- 
pitale hælder kun lidt fremad og hår ikke nogen usædvanlig Stør- 
relse; den midterste Del af dets forreste Rand danner en Bue, der 
Saar frem mellem ossa parietalia. 
Åla magna er baade hos Muldvarp og Spidsmus sammenvoxen 
med de tilgrændsende Ben. Hos Spidsmusen maa den være meget 
lille og bidrager derved til at frembringe det store foramen lacerum 
anterius (f. lacerum posterius —= foramen jugulare); dens bageste 
frie Rand har en lille fremspringende Tåk, men er ellers jævn. 
Corpus af os sphenoideum anterius, ala parva og lamina cri- 
brosa ere sammenvoxne hos Muldvarp og Spidsmus; en Fure findes 
hos Muldvarpen mellem corpora af os sphenoideum posterius og os 
Sphenoideum anterius. Den frie bageste Rand af ala parva rager 
hos Spidsmusen forholdsvis længere tilbage i Craniehulheden end 
hos Muldvarpen En 
Os ethmoideum udmærker sig baade hos Muldvarp og Spids- 
Mus ved sin uhyro Udvikling; det bidrager for en stor Del til at 
bestemme Craniets hele Form. Lamina cribrosa er forholdsvis meget 
Stor, og” conchæ strække sig ned i Hulheder i os sphenoideum og 
SDS Bane er y sure LENE RØR TERMER 
") Det er vistnok den bageste Kant af ala parva, som Lilljeborg (1. c. 
P. 214) hos Spidsmusen forvexler med processus clinoideus posterior 
hos Mennesket. 
